44 



žrtve, na to se u sredini dignu, pretvaraj uć se pladanj u kapicu, 

 time nastaje zrakoprazan prostor, a vanjski tlak vode čini tad 

 svoje. Krak je kao prikovan uz žrtvu, kojoj se je težko oteti, ali 

 Hobotnica ju spusti kad hoće, jer treba samo da udubljenu 

 kapicu opet izpravi, da zrakoprazan prostor izčezne, i plien mora 

 na to bez dalnjega odpasti. Zaista će svatko priznati, da je to 

 divno uredjenje. Nu Hobotnice i jesu čvrsti i smioni razboj- 

 nici, koji u duplju izmedju kamenja vrebaju na svoj plien. U 

 akvariju snašaju veliko kamenje i naslažu ga u nasip, iza kojega 

 se kriju. Njihova sposobnost, da mienjaju boje, takodjer im do- 

 lazi dobro u prilog, jer mogu i boju svoje okolice poprimiti. Pri- 

 bliži li joj se ovako ništa zla nesluteći rak, bude pograbljen od 

 Hobotnice, koja ga uhvati pipalom kao bičem, prisisav se uz 

 to još sisalima na njegovo tielo, te ga bez smilovanja privuče 

 k ustima, gdje ga preda rožnatim čeljustima na trganje. Nu nada 

 sve je zanimiva borba izmedju Hobotnice i Jastoga. Jedan 

 i drugi izvrstno je opremljen, samo što im je oružje posve raz- 

 ličito; svaki se od njih bori na svoj način, svojim oružjem. Nu 

 tolika je snaga Hobotnice, da može Jastoga srednje veličine 

 u biesnom boju raztrgati na dvoje. Pak ako je i izgubila u ljutom 

 okršaju koji krak, ništa ne čini, ona će ga novo naraštenim opet 

 nadomjestiti. 



Hobotnice postizavaju i znatne veličine, i pojedini u oce- 

 anu motreni orijaški eksemplari sačinjavaju historičku jezgru bajke 

 o morskim nemanima i krakaticama. Tako pripovieda već Plinius 

 nekoj životinji ove vrsti, koja bi u Garteji noćju na kopno za- 

 lazila, gdje bi bačve, pune slanih riba, razlupala i sve ribe po- 

 žderala, pri čem je još pse svojim puhanjem i kracima raztjera- 

 vala. Nadalje pripovieda Montfort o jednoj Hobotnici, koja je 

 u blizini Sv. Helene svojim kracima dva mornara sa skela na 

 brodu dolje povukla i od koje je, medju konopcima broda za- 

 pleteni i odsječeni šiljak jednog kraka mjerio 25 stopa. Nu ovo, 

 što Lee pripovieda, vrlo je zanimivo, jer nam izvrstno ilustrira 

 inteligenciju ovih životinja. On je naime motrio u akvariju u 

 Brightonu, kako bi jedna Hobotnica zalazila u susjedni bassin 

 tamaniti ribe; pred zoru pako vraćala bi se uviek natrag, tako da 

 su njezine grabežljive pustolovine dulje vremena neopažene ostale. 



Najbliži i kod nas još češći rodjak Hobotnice je Prč 

 (Eledone moschetta) (taljan. Muscardinó). Ovaj je manji od pri- 



