vanjske stiene tiela su koji se prstenato suzuju, zatvarajuć na 

 gornjoj strani cielu ustnu ploču sa pipalima. 



Kako su Vlasulje dosta velike; kod nekih dosiže duljina 

 tiela i 40 cm. i mnogo više, i kako je životinjska narav kod njih 

 lako zamjetljiva, uz to ih ima svuda kod obala dosta, a svojim 

 se prekrasnim bojama često upravo iztiču, to nije dakako ni 

 čudo, da su ih ljudi pri moru od vajkada već poznavali. Aristotel 

 ih već opisuje pod imenom Acalephae. 



Vlasulje su veoma poždrljive, a hrane se životinjama, 

 koje dolaze u doseg njihovih hvatala, to su pak poglavito crvi, 

 raci, pužići, ribe itd. U napuljskom akvariju opažali su, kako je 

 jedna Vlasulja (bila je to Sagartia parasitica) ]^oždera.\si U o- 

 botnicu (Odopus, Tintenfisch), koja je bila veća od njezine vla- 

 stite veličine; ona ju je svojim mekanim pruživim tielom kao 

 obrasla. Druga opet Vlasulja, jedna velika ^n^/^e«, je u istom 

 tom akvariju stopu dugačkog Kučaka — morsku ribu — požde- 

 rala. Vlasulje su veoma žilave naravi, s toga se i lako dadu 

 držati u akvariju. Pripovieda se, da je u Edinburghu u nekom 

 malenom akvariju jedna Vlasulja već preko 40 godina, te da 

 je kroz to vrieme preko tisuću mladih proizvela. 



Upoznavši se sa organizacijom Aktini je, razumjet ćemo 

 vrlo lako sastav tiela od Korala. Pomislimo si samo, da sa tiela 

 Vlasulje niče maleni pupoljak, jedna mala Vlasulja, koja po 

 malo raste do veličine svoje matere; na ovom pupoljku nastaju 

 opet novi pupoljci, nu svi ti na taj način, naime pupanjem, na- 

 stali novi individi ne odiele se jedan od drugoga, već ostaju i 

 nadalje medjusobno u savezu; njihove šupljine medjusobno obće: 

 sačinjavaju saveznu jednu razgranjenu šupljinu. Na taj način evo 

 dobijemo razgranjeno stabalce iliti koloniju životinja. Svaki po- 

 jedini individ, koji se poput cvietka nalazi na zajedničkom stablu, 

 gradjen je na način jedne Aktinije. Pošto imadu svi zajedničku 

 šupljinu, to će i hrana, dotično od nje potičući probavljeni so- 

 kovi prelaziti od jednog individa na sve ostale. Što koji od njih 

 jede, to dolazi u korist čitavomu družtvu. 



Kod crvenoga Korala još dolaze skeleti, koji se sastoje od 

 vapna, a prekrasno su crveno bojadisani. Koralno stabalce sa- 

 stoji se dakle od isto takovog razgranjenog nutarnjeg skeleta, 

 koji je samo na površini obložen mekanom substancijom, iz koje 

 proviruju tu i tamo pojedini individi. I ta korasta mekana sub- 



