62 



je već davno u kemiji, da se naime svietlo razvija i kod niže 

 temperature: zna se n. pr. za fosfor, da se isti na zraku spaja 

 sa kisikom — oxidira — već kod obične temperature, tvoreći 

 bjelkast dim, koji u tmini svjetluca. Koje dakle čudo, da se je 

 kod svjetlucanja životinja najprije pomišljalo na fosfor, za kojega 

 se znade, da mu oxidaciju ne mora pratiti znatnija temperatura. 

 Pošto se ali slobodni, neoxidirani fosfor nije mogao dokazati u 

 svjetlucajućim organima takovih životinja, stalo se je pomišljati 

 na druge izvore svjetla, naročito na elektricitet. 



Nu danas je ipak stvar prilično na čistac izvedena zaslugom 

 Poljaka dra. Radziszewskoga, profesora kemije na lavovskom sve- 

 učilištu. Ako se dakle i ne radi kod svjetlucanja životinja i bi- 

 lina o sgaranju ili oxidaciji . slobodnoga fosfora, kako je to već 

 Gmelin u svojoj velikoj priručnoj kemiji pokazao, ipak imamo sa 

 sličnim kemičkim procesom posla, naime sa oxidacijom, koja je 

 praćena samo svjetlom a ne ujedno toplinom. Pošto je to dakle 

 analogni proces kao kod fosfora, možemo taj pojav i u buduće 

 zvati punim pravom „fosforescencija" . Nu da vidimo, u čemu se 

 sastoji to sgaranje i kakove substancije tu sudjeluju. 



Radziszewski opažao je g. 1877., da lophin i neke druge 

 organske spojine, ako dolaze u doticaj sa zrakom i alkalijama, 

 već kod 10^ G. jako svjetlucaju. Poslije je isti u Liebig-ovim ;,^l^- 

 nalen der Chemie'^ priobćio množinu drugih organskih substan- 

 cija, koje se u alkoholskim raztopinama, uz pojav živahnog svje- 

 tlucanja, spajaju sa kisikom. Ovamo pripada većina aetheričnih 

 i mastnih ulja, i svi viši članovi t. zv. reda alkohola, kao vosak, 

 sperma ceti, Cholesterin i druge substancije, kojih imade često u 

 tielu bilina i životinja (glycocholna, taurocholna i cholna kiselina, 

 zatim lecithin i cerebrin). Raztopimo \\ malo ribjeg ulja (Leber- 

 thran), ili koju drugu substanciju iz višeg alkoholnog reda, ili 

 koju od najzadnje spomenutih substancija u benzol-u, toluol-u, 

 ligroin-u ili chloroform-u, i tomu pridodamo komadić natrijeve ili 

 kalijeve lužije, to će ta smjesa svietliti kod obične temperature 

 tjedne dugo, kad god ju potresemo, ili još jače ako ju nešto 

 ugrijemo. 



Svih ovih, do sada nabrojenih substancija ima doduše u 

 tielu organizama, nu tu manjkaju alkalije, koje su za svjetlucanje, 

 kako vidismo, potrebne. Tu je ah profesor Radziszewski svoju 

 teoriju o fosforescenciji organskih tjelesa usavršio time, što je 



