Njeke vijesti o sisavcima Jadransl(oga mora 

 {(od Dubrovniica i ol(olice. 



Napisao 

 B- Klosió. 



Bio sam godine 1889., pismom 16. aprila, pružio mnogo 

 učenome gosp. profesoru S. Brusini neke kratke vijesti i podatke 

 glede njekih vrsta sisavaca našeg mora, i to radi vrlo zanimive 

 radnje koju rečeni profesor imaše u ono vrijeme pri ruci i koja 

 poslije bi iste godine tiskana u XGV. knjizi Rada jugoslavenske 

 akademije znanosti i umjetnosti , pod naslovom : „Sisavci Ja- 

 dranskog mora itd." — Od spomenutog doba do sada javili su 

 se njeki novi poznati mi slučaji, u kojim bijahu njeke od tijeh 

 životinja samo vigjene, a neke paka dapače i uhvaćene. — Te 

 slučaje, jer cijenim da možda neće biti uzalud donijeti na opće 

 znanje, opisat ću, a započet ću megjedicom (Monachus albiventer^ 

 Bodd., Pelagius monachus, Guv.) jer red tako hoće, a i jer u 

 spomenutoj gori radnji prof. Brusine o njoj se prije govori, te 

 navagjaju moje njeke vijesti, kao gore rekoh. 



Njeki dan mjeseca septembra god. 1889. po podne, jednu 

 uru prije zapada sunca, gosp. Marko Tomašević opravitelj mjesne 

 bonice ^ na Pilama igjaše da se kupa, te slazivši niz stube koje 

 iz perivoja rečene bonice vode na more, dade mu se opaziti, 

 dolje u moru jedna megj edica koja rek bi kao da se igraše, pošto 



* Bonica na Pilama (kojom bi pokvarena naša vesela i lijepa šetnja 

 ,put Boninova") nova je zgrada sazidana blizu puta koji iz Dubrovnika vodi 

 u Gruž, a na temelju je brežuljka, blizu grada, njekad zvana „Šiškovo". Tog 

 krasnog brežuljka podnožje plače sa juga i zapada Jadransko more. 



