Sudimo mectu tim, da ne će biti zgorega, ako najprije reknemo 

 nekoliko riječi o botaničkim vrtovima u opće, o zadaći i uređenju 

 njihovu, a po tome tek da čitatelja povedemo i u našu bašću, da 

 uredbu njegovu iz bližega razmotri. 



Kao sve grane prirodnih nauka, tako i nauk o bilju, botanika, 

 ima izvor svoj u potrebama praktičnoga života. Botanici je, kako 

 nas historija uči, medicina temelj položila; dugo je vremena ona 

 stajala u njezinoj službi, a poslije se je tek, i to dosta kasno, do- 

 vinula samostalnosti. Najstariji botanički spisi sadrže za pravo samo 

 „materiam medicam", koja se odnosi na bilinski svijet. Nije po 

 tome čudo, da su i prvi botanički vrtovi, kojih osnutak pada u 

 prvu polovinu XIV. vijeka (n. p. Salerno), bili lih medicinski vrtovi, 

 u kojima se je isključivo odgajalo samo ljekovito bilje. Taj su ka- 

 rakter sačuvali bili sveučilišni vrtovi zasnovani i u poznijim vjeko- 

 vima, naročito u XVI. vijeku (n. p. Ferrara ,Padua, Pisa, Bologna, 

 Montpellier, Paris, Leiden, Heidelberg i dr.). Oni su redom stajali 

 tek u službi medicine. Posebnih katedra za botaniku u to doba 

 još ne bijaše, nego su u najboljem slučaju profesori medicine bih 

 upućeni, da s učenicima svojim drže „exercitia botanica". Oni su, 

 razumije se, bih i predstojnici vrtova, pak su pored drugih zva- 

 ničnih dužnosti svojih imali paziti samo na to, da u vrtu budu 

 zastupane ponajvažnije oficinelne bihne. 



Nego i u samome XVII., pak sve do polovine XVIII. vijeka, 

 kadno se je botanika kao disciphna dovinula bila potpune samo- 

 stalnosti, pak se je kao takova i u sveučihštima predavala, bota- 

 nički vrtovi, kojih je broj u to doba znatno ponarasao bio, još 

 sveudilj nijesu bili drugo do h „medicinske bašće", u kojima se 

 je najveća pomnja posvećivala kulturi ljekovitoga bilja, dok se je 

 za drugo bilje, kojega je u tim vrtovima relativno malo bilo, još 

 slabo marilo. 



Sam Linné pripisivao je botaničkim vrtovima veliku važnost 

 po studij medicine i govoraše, da mlade medicinare treba osobito 

 u dvama zavodima naći, na ime u bolnici i u botaničkome vrtu; 

 u bolnici, „ut indolem ac rationem morborum contemplarentur, 

 discerentque melius studiosi medicinae", u botaničkome pak vrtu, 

 „ut cognitionem medicamentorum animo imbiberent". 



Nego Linné bijaše prvi, koji je zadaću botaničkih vrtova na- 

 zrijevao i u tome, da pobuđuju interes za bilje kao takovo, ljubav 

 za botaniku. Karakteristično je svakako, da je Linné najboljim 



