9 



s estetskih razloga. Biline povijuše i penjalice, zeleni i lijane, moći 

 će također bez obzira na sistem dobiti svoje posebno pristanište. 

 U staklenicima dat će se lako složiti kolekcija epifita i insektivora. 

 Skupine anemofilnih i entomofilnih bilina dale bi se urediti sub 

 dio, jednako kolekcija bilina, koje su uređene za autogamiju i kseno- 

 gamiju, onda takih, koje se odlikuju s različnim uredbama za što 

 izdašnije i laglje rasprostranjenje plodova i sjemena, i t. d. Mogli 

 bismo spemenuti jošte šareno društvo sukulenata, koji će se barem 

 prijeko ljeta moći smjestiti u posebnu skupinu pod vedrim nebom. 



U većim se vrtovima osnivaju i bi linsko -geografske 

 skupine, koje nam imaju prikazati u glavnim crtama karakter ve- 

 getacije razlićnih prijedjela zemlje. Nema sumnje, da su take grupe 

 vrlo zanimljive i instruktivne, nego uređenje je njihovo s dosta 

 velikim poteškoćama spojeno, a samo se sobom razumije, da nam 

 nikako nije možno, u našim vrtovima prikazati sve prirodne flore 

 zemlje. To brane klimaticke i prostorne prilike. Klimatičke u toliko, 

 što se velik dio reprezentanata tropskih flora ni ljeti ne da kod 

 nas vani odgajati, a prostorne su prilike u staklenicima našim ta- 

 kove, da je i najvećim i najobilnije dotiranim botaničkim vrtovima 

 mučno, u iole vjernome obliku prikazati floru zemalja tropskih kao 

 bilinsko-geografske cjeline. S ekstratropskim se florama stvar već 

 bolje ima, jer zastupnici njihovi dijelom i zimu našu snašaju, a 

 dijelom dat će se barem prijeko ljeta smjestiti u posebne skupine 

 van staklenika. Bez vehkih poteškoća dala bi se primjerice pri- 

 kazati flora atlantičke i paciflčke sjeverne Amerike, ekstratropske 

 istočne Azije, flora velegorja itd., a prijeko ljeta eventualno još 

 flora mediteranska, južno-afrička, australijska, ona meksikanskih 

 visočina i t. d. Razumije se, da se za to hoće puno materijala, kako 

 ga botanički vrt u prvim godinama opstanka svoga još nije po- 

 doban imati. 



Na posljetku reći ćemo — ma da i znamo, da glede toga svi 

 kolege ne će uz nas pristati — da u nikojem botaničkom vrtu ne 

 bi smjele manjkati liepo aranžirane skupine uresnoga bilja. 

 Laiku ne imponuje sila „botaničkoga korova" ; on traži, što mu 

 oku i srcu godi, a to su bez sumnje lijepi nasadi uresnoga bilja. 

 Kod umjetnički aranžirane skupine uresnoga bilja, recimo pred li- 

 jepim šarenim sagom, pred kolekcijom ruža itd., svak će se rado 

 zaustaviti, pak je već poradi toga, po našem mišljenju, sa svim 

 opravdan i trud i trošak, koji botanički vrt žrtvuje za uređenje 



