lo 



takih skupina. A nema li sila varijeteta različnih bilina, koje se baš 

 uresa radi goje, i čisto naučne vrijednosti ? 



A sad još nekoliko riječi o staklenicima, bez kojih, barem 

 u našim klimatima, ni koji botanički vrt ne može biti. 



Bilje, koje potječe iz toplijih krajeva naše zemlje, pak je po 

 tome viklo na više godišnje srednje temperature, nego je ona u 

 našim krajevima, a pored toga često i na veću vlagu zraka, nego 

 je poprječno u nas ima, ne da se dakako odgajati u našim baš- 

 ćama pod otvorenim nebom, nego ga valja smjestiti u staklenike. 

 Jedan bi dio toga bilja i ljeti vani stradao ili propao, ne poradi 

 nestašice dovoljne topline, nego poradi odviše suha zraka, a drugi 

 dio, kojemu može biti suh zrak našega ljeta ne bi nahudio, morao 

 bi ipak zimi propasti, jer od kuće nije navikao mrazu i cičoj stu- 

 deni, kakova u našim krajevima svake godine znade pritisnuti. 



Bilje, koje u staklenicima mislimo odgajati, mora da u njima 

 nađe, koliko je iole možno, uvjete eksistencije, koji su jednaki^ iU 

 barem u velike slični onima, što ih to bilje u domovini svojoj ima. 

 Dakle, kad gradimo staklenik, prvo nam ima biti načelo, koje ne 

 smijemo metnuti s uma, to, da zadovoljimo potrebama bilja, koje 

 u njemu želimo odgajati. Toga se načela valja držati, kad gradimo 

 najjednostavnije kućarice, ili kad podižemo monumentalne, u arhi- 

 tektonskome pogledu najsavršenije građevine. Odavle pak slijedi, da 

 kod gradnje staklenika bezuvjetno mora sudjelovati pored arhitekta 

 i iskusan vrtljar ili botanik, jer samo ova dvojica poznavaju točno 

 potrebe bilja. Puno se pogledom na ovo načelo griješi. Gradnja se 

 povjerava arhitektu, a posljedica je, da je kuća do duše lijepa, nego 

 da svrsi kasto ni malo ne odgovara. U takim kućama biline boluju, 

 najzad propadaju; staklenik taki nije drugo nego lazaret, u kome 

 ćeš naći svakovrsnih bolesnika, kojima su dani života odbrojeni. 

 Da u botaničkom vrtu tako ne smije da bude, sama se sobom ra- 

 zumije. Nužno je, da se tu sve biline nalaze u dobrome kultur- 

 nome stanju. Ma da se mnoge ne će nikada razviti onako, kako u 

 prirodnim prilikama, ipak u drugu ruku ne smiju da budu takove, 

 da bi opravdan bio prigovor, da se u stakleniku čuvaju zbirke bi- 

 linskih kržljavaca i nakaza. 



konstrukciji staklenika ne ćemo ovđe govoriti. Tek bismo 

 jedno spomenuli. Pored dobrobiti bilina treba — to barem za javne 

 botaničke vrtove neka vrijedi — i na to pripaziti, da kuće i u de- 

 korativnome pogledu budu što ljepše. Vješt će graditelj u društvu 



