57 



dobe grafički u slici zemljopisne karte predoči, iznio je smionu 

 misao, da usred krugljoličnog svemira lebdi naša zemlja. Nerije- 

 šena je pako preporna točka, kakav li je oblik Anaximander zemlji 

 pripisao. Jedni drže, ^ da je Anaximander u svojoj kosmologiji 

 zemlji podavao oblik kruglje ; drugi ^ zabacuju ovo shvaćanje te 

 tvrde, da je Anaximandrova zemlja imala oblik valjka ili kotura. 



Imademo li na umu, da u Anaximandrovoj kosmologiji ne 

 nalazimo onih konsekvencija, koje prirodno iz krugljoličnosti ishode, 

 te da ni njegov drug Anaximenes ^ ne ostavlja stari nazor : to mo- 

 žemo kazati, da stariji jonski filozofi u zemlji ne nazrijevahu kruglju. 



Po Aristotelovom jasnom svjedočanstvu bio je i Anaxagora,* 

 glasoviti učitelj Euripida, Perikla i Tukidida, nazora, da zemlja u 

 obliku plosnog kotura na stišnjenom zraku lebdi. 



Nu ovo mnijenje nije baš općenito bilo priznato. 



Protivna mu bijaše čudna nauka Herakleitova, koju također 

 Xenofon Eliaćanin zastupaše, da se zemlja beskrajno po svemiru 

 pruža. ^ Jače nego ova nauka uzdrmala je pitagorička škola stare 

 nazore. 



Pitagorejce ide zasluga, da su odlučno istakli krugljoličnost 

 zemlje. — Pitagora ^ je bio prvi, koji je imao jasnu predstavu o 

 okruglom obliku zemlje. Njegovu zaslugu ne će umanjiti, što je 

 s time skopčao hipotezu o izgorjelom pojasu (ßiy,y.zy.7.uuAYri}, koja je 

 jošte dvije hiljade godina kašnje zaustavljala napredovanje otkrića 

 i geografije. 



^ Martin o. c. p. 3. 65. navada zastupnike ovog mnijenja. 



^ U novije doba sve više otimlje mah nazor, da Anaximander nije 

 na kruglju mislio, f. Zeller o. c. I. 4. p. 209. Diels o. c. p. 167, 218. — Neu- 

 häuser o. c. p. 348. sq. — S chäf er, Entwickelung der Ansichten d. Alterthums 

 über Gestalt a. Grösse d. Erde. Insteiburg 1868. p. 9. Pristaše ovog mni- 

 jenja nalaze glavno uporište u tome, što Anaximander ne poznaje zone i 

 promjenu horizonta, što nužno slijedi iz krugljoličnosti zemlje. 



^ Stariji jonski filozofi bijahu došli do toga nazora, da zemlja prosto 

 u svemiru lebdi. Po Anaximenu su stajaćice na kristalnoj nebesnoj sferi 

 pričvršćene kao zlatni čavli. f. Aristot. de coel. II. 13. 10. 



* de coel. n. 13. 10. 



^ Aristotele karakteriše tu nauku: eV' OTStpov aÜTrjv ippt^waoat XlyovTe? 

 fóoTiep Sevo^àvrj; ó KoXo^ojvto; i de coel. II. 13. 



^ Martin, Hypothese astronomique de Pythagore. Bull, di bibliografìa 

 e di storia delle science mat. e fisiche. T. V. p. 99. sq. 



