59 



Aristotele, kojemu je zemlja negibivo središte svemira, siže 

 u genezu zemlje, da iz načina njezina postajanja izvede njezinu 

 okrugljost. ^ 



Cestice, koje stvoriše zemlju, težile su prema središtu u 

 osovnom smjeru; time je pako nastao oblik kruglje, jer su sve te 

 čestice iz okolnih elemenata ša svih strana jednakim načinom pri- 

 bližavale se središtu. Kada bi se dogodilo, da se čestice na jednoj 

 strani jače nakupe nego na drugoj, to bi zemlja morala zadobiti 

 novo središte, a tim bi opet postala okrugla. 



U ovoj spekulaciji o genezi zemlje nazrijevamo zametak jedne 

 od najvažnijih metoda za opredijeljivanje oblika zemlje. ^ 



Da podupre svoje mnijenje, navada Aristotele i ove dokaze, 

 koji su se izvađali iz zapažanja prirodaih pojava. 



Jedan je pojav pomrčanje mjeseca, a drugi promjena horizonta. 



Aristotele polazi sa opravdanog stanovišta, da pomrčanje 

 mjeseca — c:zkr,Y/); ivSkti^i^ — samo onda nastupiti može, kad mjesec 

 iza zemlje dođe. Sjena zemlje na mjesecu nam svjedoči, da je 

 zemlja okrugla, jer samo kruglja baca čunjastu sjenu, gdje god 

 svjetlo ishodilo. ^ 



Za promjenu horizonta navada Aristotele slijedeće pojave: 

 1. Stožerna visina zvijezda se mijenja. 2. U južnim predjelima vide 

 se zvijezde, koje se u Grčkoj ne mogu zapaziti. 3. Stanovite zvi- 

 jezde sjevernih krajeva, koje su neprekidno nad horizontom, za- 

 laze i izlaze u južnim predjelima. 



Ove pako pojave može čovjek već zapaziti, ako samo malo 

 prema jugu ili prema sjeveru putuje. Aristotele odatle zaključuje, 

 ne samo da je zemlja okrugla, nego da je također njezin obod malen. 



Mogli bi misliti, da je autoritet Aristotelov dovoljan bio, da 

 nauci o okrugljosti zemlje osigura pobjedu za sve vijekove. Istina 

 da su njegovi nazori bili mjerodajni u svim geografskim istraži va- 



^ Meteor. II. c. 7. De coelo II. c. 14. 



^ Ova metoda se temelji na određivanju teže pod raznim geograf- 

 skim koordinatama. Dokazi za okrugljost zemlje jesu geometrijski ili fizi- 

 kalni. Prvi se osnivaju na mjerenju kuteva i pravaca, a drugi na općenitim 

 rezultatima dinamike i statike. 



^ Ovaj dokaz za nas više ne vrijedi, jer ne mislimo, da je zemlja 

 negibiva. Uzmemo li pako koje gibivo tijelo, to može i kotur ili valjak ba- 

 citi čunjastu sjenu. 



