62 



Novija kritika je veoma skeptično ispitala Eratostenovo djelo. 

 Oni učenjaci, koji su sa stanovišta polazili, da su Grci samo ba- 

 štinici, a često i nezahvalni baštinici kulturnih orijentalnih naroda, 

 te da se helenski rad imade samo kano krnji zaostatak one veće 

 orijentalne kulture smatrati, tvrde, da je Eratostene, a za njim 

 Hiparh, iz ovog izvora crpao, al uz to nepošteno porijetlo svojih 

 podataka prećutao. ^ Po tome bijahu stupnjevi meridijana A^eć prije 

 Eratoslena izmjereni, te je ovaj samo starije nazive mjere pro- 

 mijenio u svoje stadije. 



Ovo je stanovište, pošto su mu se Uckert, Forbiger i Ideler 

 protivili, danas posve napušteno, al nas vodi, da pripomenemo 

 način mjerenja prije Eratostena. 



Za određivanje polne visine ili geografske širine služio je 

 gnomon t. j. stup, koji je mjerio svojom sjenom visinu sunca nad 

 horizontom. Ako je i taj aparat trpio od principijelne pogrješke, da 

 se je visina sunca na njegovom rubu a ne u njegovom središtu 

 mjerila, to bijahu rezultati ipak dosta točni. 



U cijelom bijaše broj takovih zapažanja veoma malen, te su 

 nama iz Ptolomejevog doba samo jedno 7 poznata. Kolika točnost 

 se je gnomonom mogla postići, pokazuje nam Strabonov navod, 

 gdje spominje, da je Eratostene geogr. širinu Sijene sa 23^ 51' 

 mjesto 240 4' 30^' odredio. 



Sada možemo na Eratostenovo mjerenje preći. 



Eratostene je bio čuo, da se u Asuanu nalazi bunar, koji je 

 21. juna do dna rasvjetlen. Genijalni taj muž upotrebi ovaj ne- 

 znatni poticaj, da proračuna opseg zemlje. Podaci, na kojima je 

 mogao svoj račun provesti, bijahu: 



1. Udaljenost Asuana od Alexandrije = 5000 stadija. 



2. Kut ekliptike 23^ 51' lo". 



^ Literatura o mjerenju starih: Letronne, Über die Erdmessung d. 

 alex. Mathematiker. Leipzig, 1838. — Abendroth, Darstellung u. Kritik 

 der ältesten Gradmessungen. Dresden, 1866. — Posch, Geschichte u. Sy- 

 stem der Breitengradmessungen. Freising, 1860. — Schäfer, Die astronom. 

 Geographie d. Griechen bis auf Eratosthenes. Flensburg, 1873. — Günther, 

 Die Erdmessung des Eratosthenes. Deutsche Rundschau f. G. u. St. III. 

 — MüUenhoff, Deutsche Alterthumskunde I. Berlin, 1880. — Hultsch, 

 Griech. u. röm. Metrologie. Berlin, 1882. — Lepsius, Die Längenmasse 

 der Alten. Leipzig, 1884. 



Svu noviju literatui'u sakuplja: Zusammenstellung der Literatur der 

 Gradmessungsarbeiten, što ga izdaje geodetički zavod u Berlinu. 



