107 



liko godina mjereDJem obalnih terasa, dokaza on vjerodostojnost 

 Bravaisovih opažanja. 



Pošto se pako divergencija obalnih terasa nikako oscilacijom 

 morske razine protumačiti ne može, već se mora dizanje samog 

 tla predmnijevati, to su ova istraživanja nedostatnost Suessove 

 teorije dokazala. Suessovi protivnici nadjoše i spretno uporište u 

 mjerama vodostaje raznih mora. Po Suessovoj teoriji moralo bi 

 biti lice morsko uz ligursku obalu, gdje Alpe silnu atraktivnu 

 masu predstavljaju, znatno više, nego na primjer uz plošnu obalu 

 njemačkoga mora. Točna mjerenja su pokazala, da tomu 

 nije tako, već da je nivo mora svagdje prilično isti. 



Tako smijemo zaključiti, da je tlo ono, što se diže i što pada. 



Nastaje pako pitanje, koje sile uvjetuju i prouzročavaju ovo 

 gibanje? 



Po Kant-Laplaceovoj teoriji, koju nova fizikalna istraživanja 

 sve više utvrdjuju, je današnje stanje naše zemlje rezultat na- 

 predujućeg ohladjivanja. Ohladjivanjem pako steže se polagano 

 naša zemlja. Posljedice toga jesu nabiranja, koja stvaraju gore, 

 promaknuća, dizanje i padanje pojedinih dijelova zemaljske kore. 



Heim ^ je pokazao, da je nabiranjem Alpa naša zemlja 0*o"/o 

 svog obsega izgubila, a postajanjem s\àh gora u meridijanu Alpa 

 od Rajne do Atlasa smanjio se obseg za 0-9% ili za 360 km. Ko- 

 liko znatan na oko ovakov gubitak izgleda, to ipak nije nuždno, 

 da se je zemlja znatno ohladila. Deville je proračunao, ako se 

 zemlja samo za 200^ ohladi, da će se radij njezin za 19 kilomet. 

 smanjiti, a to je već dovoljno za postanak Alpa. 



Po tomu tumačimo dizanje i padanje kontinenata kano po- 

 sljedicu sekularnog ohladjivanja naše zemlje, skra- 

 ćivanja njezina obsega i radija, nabiranja i premak- 

 nuća, a svi ovi pojavi nalaze se u medjusobnoj kauzalnoj svezi. 



Istina, da ni ova teorija ne tumači sve pojedine pojave, ah 

 vrieme mi je isteklo, te se u daljnja i točnija rasglabanja ne mogu 

 upuštati. 



^ Mechanismus der Gebirgsbildung IT. 214. 



