149 



koji se je prije s pomanjkanja literature nije dao točno opredieliti.^ 

 Osim već prije po meni konstatiranih vrsti, 



Dactylopus Stromii 



Thalestris mysis 



Westwoodia nobilis 



Diosaccus tenuicornis 

 pribavila mi je ova revisija još i ovih pet vrsti Gopepoda: 



Thalestris longimana 



Dactylopus tisboides 



Porcellidium fimbriatum 



Aleutha bopyroides. 

 K tomu još nadjoh parasitičnog Gopepoda u pharyngealnoj 

 šupljini od Phallusia mammillata iz Rovigna 



Notopterophorus Veranyi, 

 kojega je odkrio Leuckart g. 1853. ^ u istoj Ascidiji. 



Evo sada pregleda svih do sada od mene u Jadranskom moru 

 konstatiranih Gopepoda : 



1. Calanus finmarchicus, Gunner. 



2. Acartia Claiisii Giesbrecht = Dias longiremis Glaus. 



3. Claiisocalaniis arcuicornis, Dana. = Eucalanus 

 mastigophorus Glaus. 



4. Paracalanus parvus, Boeck. 



5. Acrocalaniis sp? Giesbrecht. 



6. Ctenocalanus vanus, Giesbrecht. 



7. Temora armata, Glaus. 



8. Teiuora stylifera, Giesbrecht. 



9. Centropages typicus, Kröyer. 



11. Calanella inecliterraanea, Glaus. 



12. Oitliona pluniifera, Baird. 



13. Oithona similis, Glaus. 



14. Oithona nana, Giesbrecht. 



* Za opredieljivanje pelagičnih Gopepoda služilo mi je novije djelo 

 od Giesbrechta „Systematik und Faunistik der pelagischen Copepoden des 

 Golfes von Neapel" 1892. Berlin. Prema ovom dielu sam i neka imena 

 revidirao. Za Peltididae služilo mi je Clausovo novije djelo „Copepoden- 

 studien, 1. Heft: Peltidien" 1889. Wien. 



2 Rudolf Leuckart „Carcinologisches", Archiv für Natm-geschichte 

 25. Jahrgang. 1859. Berlin. 



