153 



naka o odavna poznatom kalcijevu karbidu i acetilenu, gdje im se 

 pripisuje golema važnost s ekonomskog i tehničkog gledišta, ter 

 proriče najljepša budućnost. Ne će biti s gorega, ako i hrvatske 

 čitatelje u kratko upoznamo s tim zanimivim tjel esima, te im iz- 

 nesemo one najnovije činjenice, po kojima postaju tako važna. 



Kalcijev karbid sastava Ga Cg je jednolična crna masa, lako 

 se kala, loma je kristalinična. Specifične težine 2*22 kod 18^ U 

 sumporougljiku, petroleumu i benzolu ne topi se. U atmosferi vo- 

 dika se ne mijenja ni za hlada ni u vrućini. U atmosferi hlora izgara 

 kod 245", u atmosferi joda kod 305", a u onoj broma kod 350". 

 U kisiku kod crvene žari izgara kalcijev karbid na kalcijev kar- 

 bonat, dok se grijanjem kalcijeva karbida u sumpornim parama 

 kod 500" stvara kalcijev sulfid i sumporougljik. Dušik na nj ne 

 djeluje, tako ni silicij ni bor, a niti kovine. S vodom razvija ace- 

 tilen. Razređene kiseline djeluju isto tako kao i voda. Kod 180^ 

 kalcijev karbid u zataljenim cijevima sa alkoholom, stvara acetilen 

 i kalcijev alkoholat: 2 G2 H5 OH -j- Ga G^ = G2 Hg + Ga 

 (Gg H5 0) 2- U trgovini se promeće u obliku štapova iU cilindara, 

 koji su omotom od zraka zaštićeni ; dužina im je 305 mm, a pro- 

 mjer 32 mm. 



Wöhler je god. 1862. djelovanjem ugljena na cinkov karbid 

 dobio slučeninu, koja mu je sa vodom razvijala acetilen. Ta slu- 

 čenina nije bila ništa drugo, nego kalcijev karbid. Travers htjede 

 1893. naći jeftiniji način za pripremu acetilena, pa je kušao jedno- 

 stavnijim načinom načiniti kalcijev karbid, i to mu je pošlo za 

 rukom. U željeznu dobro zatvorenu loncu grijao je smjesu natrija, 

 hlorkalcija i sitna ugljena do crvene žari. Pustiv ohladiti dobio 

 je halcijeva karbida onečišćena sa natrijevim hloridom. 



Nu do najnovijeg vremena nijesu te metode imale praktične 

 vrijednosti, dok nijesu Moissau i Wilson 1894. pronašli jednostavan 

 način, kako se može u veliko pripraviti kalcijev karbid, i to po- 

 moću električnih peći. Lonac od ugljena ili grafita obzidan je sa- 

 motnim opekama, te se u nj meće smjesa vapnenca i ugljena. 

 Lonac je jedna elektroda, a druga je štap od ugljena, koji je utaknut 

 u smjesu. Provadanjem električne struje pretvara se smjesa u 

 tamno-sivu masu kalcijeva karbida i razvija se ugljikov oksid: 

 Ga 4- 3G = Ga Gg + GO. 



Acetilen je sastava Gg H2. U rasvjetnom plinu imade ga do 

 0*1 "/o, a stvara se po svoj prilici od drugih plinovitih ugljo vodika, 

 koji kod pripreme rasvjetnog plina prolazekroz usijane cijevi, tako 

 je n. p. dokazano, da se od metana i etana, provadanjem kroz 

 cijevi usijane do 1100^ u dosta velikoj množini dobiva acetilen. 

 E. Davy bio je prvi, koji je pripravio acetilen god. 1836., nu brzo 

 se na nj zaboravilo, dok ga je god. 1863. Berthelot pripravio pro- 

 vadanjem etilena kroz usijane cijevi. Berthelot je prvi pronašao, 

 da ga imade u rasvjetnom plinu, te je opisao i razne druge na- 

 čine pripreme, među inim i pripremu sintezom tako, da je pustio 



