158 



Po spomenutim su anomalijama u gustoći slutili oni, da je u uz- 

 duhu s dušikom pomiješan još nekakav plin teži od njega. Na dva 

 su različna načina tu težu primjesu isolirali. Nađeni je plin bio ke- 

 mički inaktivan, i to mu je svojstvo pribavilo ime argon (grčki 

 à^yó; — lijen, neradljiv). Gudno je, što je već g. 1785. Gavendish 

 kod svojih pokusa s uzduhom našao ostatak dušika, koji se nije 

 htio združiti s kisikom. Svojstva su novoga tijela u vehke stala istra- 

 živati pomenuta dvojica, pa onda još Grookes i Olszewski u Kra- 

 kovu, čim je Ramsay našao način, da se u razmjerno kratkom vre- 

 menu dobije litra i više toga plina. Stiskujući uzduh kroz šupljikavu 

 stijenu dobili su najprije uzduh s mnogo više argona. Iz ovoga su 

 uzduha izlučili argon najprije po Gavendishu tako, da su kroz 

 uzduh, pomiješan s kisikom, u družbi s kalijem ili natronom pu- 

 štali električne iskre. Suvišak su kisika uklonili pyrogalovom kiselinom. 

 Po drugom su načinu pustih uzduh bez kisika da struji preko 

 ugrijanoga magnesija. Oba načina dadoše plin istih svojstava. Prva 

 je misao bila, da je argon možda alotropska modifikacija dušika, 

 kao na pr. ozon od kisika. Pokusi ne potvrdiše te misli: električna 

 struja ne htjede nikako mijenjati dušika Pred nama je dakle sva- 

 kako nekakvo novo tijelo ; pitanje je : je li ono elemenat ili je sa- 

 stavina ili smjesa od više elemenata? Gustoća je novoga plina = 

 19"9 (H = 1). Topi se u vodi 2V2 puta jače nego dušik; s toga 

 se i pokazalo, daje u uzduhu, dobitome iz vode, više argona, nego 

 u običnome. Ne sastavlja se ni s jednim elementom u običnoj tem- 

 peraturi, samo je Berthelotu u Parizu pošlo za rukom, da ga sa- 

 stavi s parama benzina. Spektar je argona istraživao glasoviti spek- 

 troskopist Grookes. Najsvjetliji je pod tlakom od 3 mm. i pokazuje 

 mnogo crvenih crta, osobito karakteristične dvije (dužine vala 

 696'56 i 705*64. 10^ mm.). Kad se tlak snizi, prometne se spektar 

 za čudo u hrpu modrih crta, ali je teško modri spektar potpuno 

 rastaviti od crvenoga. Grookes je modrih crta nabrojio 119, a cr- 

 venih 88. Njih 2(3 vidio je u jednom i u drugom spektru. Ni jedan 

 drugi plin ili para ne daje spektra slična argonovu. Grookes po 

 tom zaključuje iz spektralne analize, da su lord Raleigh i Ramsay 

 jedan, ako ne dva nova člana dodali nizu elementarnih tjelesa. 



Veoma je zanimiv resultat dalo istraživanje njegove specifične 

 topline. Za omjer obiju specifičnih toplina nije izišao poznati broj 

 1'41, već mnogo veći, t. j. 1*65. Do sada je bio poznat toliki broj 

 samo kod para živinih pri temperaturi od 800<'. Dakle je argon 

 već kod obične temperature dissociiran, molekuli su se raspali u 

 atome, pa je prirodno, da se u tim prilikama ne sastavlja s drugim 

 tjelesima uz običnu temperaturu, kao što se ne sastavljaju ni pare 

 živine kod 800" ni tjelesa u fotosferi sunca. Po tom je gotovo si- 

 gunio, da je argon elementarno tijelo ; samo bi još mogao biti 

 smjesa dvaju elemenata. Tu misao pojačava atomska težina ar- 

 gona 39-8, po kojoj mu nema mjesta u sustavu Mendeljejevu, koji 

 se sustav do sada sjano potvrdio. Ne odgovara pak rečenoj misli 



