ELNÖKI MEGNYITÓ BESZÉD , 1837. 97 
kálkodásainkban megzavartatni nem engedhettük , sót állásunk" érzése és 
azon illedelem, mellyel a" közönségnek tartozunk, még azt is tilalmazá, hogy 
azokra feleljünk; inkább cselekedeteink, inkább a" tökéletesedés" elvét 
maga elejébe tűzött munkálkodásunk" bővebb kifejlődése, mint puszta 
szavak és visszatorlott durvaságok, piszkok által kivánván azokat meg- 
czáfolni. Nem illet bennünket annak bővebb megvizsgálása : tettek e ezek be- 
nyomást az ügyünkben részt vevő községre? voltunk-e elég szerencsé- 
sek csak kevés évekre terjedő csekély, de azért tólünk kitelő buzgóság- 
gal folytatott munkálkodásaink által azokat ártalmuktól megfosztani? Azt 
még is mind magam, mind többi társaim" nevében bátor vagyok kinyilat- 
koztatni, hogy mi magunkat és minden tetteinket készek vagyunk féle- 
lem és tartózkodás nélkül a közvélemény" hatalmas birósága alá bocsáta- 
ni, és most közelebbről az itt illy szép számmal összegyűlt jóakaróink és 
ezek által az egész haza előtt, esztendei sáfárkodásunkról számot adni. 
M. T.5 T. ÉVE, Tv. 1. 13 
