120 A" MAGYAR TUD. TÁRSASÁG" TÖRTENETEI. 
velgeté azon ismereteket, mellyekkel hazáját boldogítani törekvék , vagy 
sok rendü foglalkodási közt is ritka serénységgel tanulá az illyr nyelvet , 
hogy pontosan megismerhesse mind azok" szükségeit, kiket a gondviselés 
kormánya alá bizott, ti láttátok: mint nyujtá oda vagyonát, néha a" szük- 
ségeseket is megvonva magától, hogy a" szegényen "s a! szigorú magány- 
ban nyögdelő özvegyen segéljen, és at tudományok" csarnokát megnyissa 
azon szép elméű ifjaknak, kiknek szegénységen /s nyomorúságon kivúl 
egyéb nem jutott osztályrészül ; ti láttátok; milly apostoli buzgósággal já- 
rá meg megyéjét; mint igazitá el beható éles itélettel a: legszövevényesb 
dolgokat, mint nem ügyelt semmi nehézségre, semmi veszélyre, még 
egészsége gyengébb állapotjára sem, hogy szent hivatalát, mint legifjabb 
segédeinek egyike, épületesen teljesíthesse; ti láttátok: milly pontosan 
vizsgálgatá a" falusi iskolákat, milly szelid leereszkedéssel édesgeté magá- 
hoz a" gyenge növendékeket , midőn nekik az isteni bölcseség tejét osz- 
togatá; "s illyenkor nemde neki melegúlt kebellel köté szivetekre, hogy 
ügyes lelkészi vezérlete alatt a" kisebb tehetségü falusi mester is jó iskolát 
alapíthat, ellenben a" nevelés iránt hideg lelkész? kormánya alatt a" jeles 
tanító is minden esetre csak középszerü; ti hallátok szivbájló kenettel tel- 
jes ékesszólását, midőn híveit édes ömledezéssel szinte egekig emelve buz- 
dítá az erény " követésére, Vg midőn két élü palloshoz hasonlóvá lett sza- 
vával szinte pokolig üzé a" gonoszt s azt önmaga. előtt is irtózat tárgyává 
tevé; ti láttátok, ti hallátok mind ezeket, "s tudom: hálás kebellel őrzi- 
tek nagy püspöktök" szent emlékezetét, lelkesülve hirdetitek nagy tetteit, 
hogy azoktól jövendő tiszttársaitok is nemes lángra gyúljanak, mert a 
nagy tett nem hal meg, hanem századok mulva is tenyészik a" fogékony 
szivekben. 
Püspöki fényes tisztének szép, de súlyos kötelességeivel legtisztább, 
legbuzgóbb hazafiuságot "s az embernemesítésben , ebben az egyházi elól- 
járóknak jutott, valóban irigyelhető sorsban csüggedetlen lelket párosita. 
Nyelv tesz csak nemzetet; azért nemzeti nyelv nélkül nincs haza, nincs 
hazafiúság. Érté ezt az üdvezült, "s ámbár nyelvünk /s literaturánk nem 
vala egyenest beszőve az ösvénybe, mellyen ő indúlt: tudá mindazáltal, 
hogy nemzetiségünk" e" gyámolát neki mint magyarnak, mint előkelő 
magyar család" sarjadékának, mint magyar főpapnak emelkedésre segélni, 
