I. 
NYELVTUDOMÁNY - OSZTÁLYI 
ÉRTEKEZÉSEK.. 
K. 
HELLEN- MAGYAR DRAMATURGIA. 
GUZMICS IZIDOR R. TAGTÓL. 
NEGYEDIK SZAKASZ. 
Meny nemzetnek nincs megállapított múszine, melly századokra igér- 
jen tartóságot "s emelkedést: annak színművei sem lehetnek akár szá- 
mosak , akár, mi még kivánatosb, s még inkább hiányzik , jelesek. Okát 
ennek nem kell messze távolban keresnünk: a" nemzet jelesb költészei 
nem örömest szánják magokat olly művekre , mellyekról bizonyosak, 
hogy czéljokat vagy épen nem, vagy csak félig meddig érik el. A" szín- 
műnek fő czélja, vég rendeltetése a" nyilványos és tettleges előadás. A" 
színmű olvasva csak holt test, neki életet és szellemet a mutatvány, a 
múszin nyujt; olvasásra jóval többet érnek a" költészet egyéb nemei, 
különösen az elbeszélők. — Tudva a" költész e" hiányt, vagy épen nem 
ir színművet, melly vele omoljék porrá, vagy ha ír, minden erőfeszítés 
mellett sem fogja ő azt úgy adni , miként kellene, mindig előtte lebegve 
művének szomoru jövendője, hogy az, minden tökélye" daczára, élet 
nélkül siet a. semmiségbe. És ez oka, hogy nekünk olly csekély számu 
szinműveink, "s még csekélyebb, igen igen csekély számu jó színműú- 
veink vannak. 
1" 
