26 I. NYELVTUDOMÁNY - OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 
keserü! és még is az önszerzett bajok keservesebbek ( Ödipusz a király). 
Milly nemes érzés ! 
Ellenben a keresztények egy mindent bölcsen, atyailag kegyesen 
intéző isteni gondviselést hisznek. Ezek tehát nem, miként amazok , 
bizalmatlanul, nem szükségből, nem szolgai hódolatból, de gyermeki 
bizalommal teljesek, a: mindent bölcsen, kegyesen intéző atyai gond- 
viselés iránt, melly alatt semmi buta sorsnak nincs helye, "s a" rossz, 
melly a! jókat éri, atyai látogatások, nem meggyőzhetetlen kisértések 
lévén, fiui hódolattal, bizalmas erővel viselhetik azt, föltekintve, mit 
nem tehete a hellen, gyönyörű előképükre , az emberiségért, isteni 
végzet szerint ugyan , de egyszersmind szabadon engedve és szeretetből, 
ártatlanul szenvedő, de majd dicsőséggel elborított igazra , az isten em- 
berre. — És, a" mit csudálhatsz, a" hellenek, még ama" magában bús, 
leverő állapotnak is tudtak vidám szint és képet adni, miért? mert azok 
vidám gyermekek valának; mi elaggott, magunkat elbúsult öregek va- 
gyunk, hiszem én, "s nem élünk eléggé fönséges religionk" tiszta szel- 
lemében. — De lássuk a! hellen végzetet, mellytól a" szinmüvészetben 
minden függött, közelebbról. 
A" hellen színmüvészeknél , legjelesebben Szophoklesznél, a" ha- 
landóság nem egyéb, mint kísértési élet és átmenet. Az élet pályája 
tömve viszontagságokkal, és vagy önként szerzett, vagy a" végzet által 
tudtunk "s akartunk nélkül reánk árasztott tévedésekkel és bajokkal, 
mellyeken küszdve, de küszdés között is béketüréssel megyen át, foly- 
vást tisztulva , nemesülve , valamint tapasztalva is és okulva, de soha 
nem csüggedve, habár kis időre elkeserülve és jajdulva, a" halandó em- 
berhós. Ki alávetve magát a nem mellőzhető végzetnek, el nem nyom- 
ja, sőt folyvást gerjesztgeti magában a! vigasztaló , erősítő jótékony Sej- 
tést, hogy bajteljes pályája enyhülést és tágulást nyerend egykoron, 
mellynek eszközlésére minden erejét összeszedi, minden hatalmában álló 
szereket megkísért, "s csak a" lehetlenségnek hódol meg. 
A? végzet szakadatlanul van befűzve az emberi életbe, munkála- 
tai szoros és szükséges . összefüggésben vannak ember" egyes cselekede- 
teivel, oda hajtatva ezek azok által, hova a" végzet akarja, mellynek 
teljesednie kell. "E" szoros összefüggése a végzetnek és emberi akarat- 
nak, melly kettő között a" csupa eseménynek épen nincs helye, tév esz- 
