82 I. NYELVTUDOMÁNY - OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 
padra, szilárd védője mindig a" kar, a. közvéleménynek szinte mint a 
költésznek személynöke és tolmácsa. Ez intézi tanácsával, intésével a 
szenvedő , bajlódó hőst , hogy az illem és mérséklet határain túl ne lép- 
jen, hogy őrizze szíve" tisztaságát és lelke? szerénységét; ez feddi, dor- 
gálja a" félre lépőt, védelmezi , tiszteletben tartatja az isteneket, az iste- 
nek" jósait, papjait ,-templomait és oltárait, "s igy vezérli a néző tü- 
meg" izlését és itéletét, "s ez különösen az, mi a?" hellen színházat erköl- 
csiség  iskolájává tevé; ezért ohajtanám én vissza a" kart szinészetünkbe, 
melly finomabb ízlést , erkölcsi nemes érzelmeket gerjeszszen a? mi nagy 
közönségünkben , melly mind a" kettőnek hijányával látszik lenni maig- 
lan, melly hijányt a" legteljesb irányzatu színmű sem fogja könnyen be- 
tölteni , mert benne az a" nagy tömeg csak a" külszint nézi, azt mi mu- 
lat és gyönyörködtet , csak az érzékeket csiklandozó anyagira ügyel, a" 
szellemire nem figyel , hanemha más által ébresztetik. 
És most térjünk vissza Ödipuszhoz. Még egyszer állítja ót elé 
Szophoklesz, Kolóni Ödipusz czím alatt, hogy megdicsőítse az iszo- 
nyukat szenvedt , igen boldogtalan jó királyt ; hogy a" végzet és szabadság, 
a" szerencsétlenség és erőny között helyre állítsa a" fölötte megzavart , 
bomlott rendet, hogy dicsőitessék a sokáig kétes becsű, elnyomott 
erőny , az ő hű barátjában s épüljön az emberiség az érdemnek kitünte- 
tésében. — Száműzve, miként maga átkozá el véltlen" magát , Kreon és 
gonosz figyermekei által Thébéből, bujdosóvá lőn e? földön, utálata min- 
dennek , a" bűnökkel és gyalázattal terhelt ember, leányától, a szép és 
hú szívü Antigonétól vezetve a" vak hós , Athéne előtt látjuk őt e? máso- 
dik színműben, kegyesen fogadva Theszeüsztól, "s dicsőíték őt az iste- 
nek , jóslati tehetséggel tisztelve meg ót, az előbb természetszerű bülcs 
férfiut, mi a" helleneknél fő dicsóségnek tartaték, mert a" jós istenek" 
kegyencze. Mint illyen előre megmondja közelgő átköltözését "s a" he- 
lyet, mellyen az történni fog; megjósolá dicsvágyu hálátlan fijainak egy- 
mástól adott és vett halálukat a" párviadalban, elégtétúl a" kegyetlenül 
számüzött atyának ; megjósolá Theszeüsz" családának és országának sze- 
rencséjét, jutalmul az istenektől, mert Ödipuszt barátságosan fogadák. 
Miután mindent elmondott és végzett, mit mondandó vala és végzendő ; 
elérkezett Zeüsz" villámló és dörgő jelentése, hogy végnapja, megváltá- 
sának és dicsöületének órája itt vagyon.  Elmegyen tehát most már, az 
