HELLEN - MAGYAR DRAMATURGIA. 33 
Eümenidák , ugyanazon istennők által vezettetve, kik ót üldeni látszá- 
nak, "s vezetve ő, a" vak Ödipusz , Theszeüszt és két leányát (e? dicsnapra 
Iszmene is megérkezék) a" helyre, hol pályáját vala végzendő , "s a" vég- 
zettel kibékülendő. Itt leült; ölébe vevé leányait, gyengéden bucsuzva 
tólük , "s Theszeüsznek ajánlva az árvákat, eltünt minden tusakodás , zer- 
dülés és jajdulás nélkül, tisztultan és dicsőülten kiszenvedt viszontag- 
ságaiban. 
] Mert őt sem isten" tüzlángja 
Dörögve nem zuzta el, sem forgó szél 
Tengerből emelkedve nem ragadta el, 
De egy isteni követ; és a? föld" mély 
Es fénynélküli küszöbén , 
Melly nyájasan nyilt meg , 
Nem sohajtva , sem nyavalygó jajok között 
Kinlódva , simult át "s csudálatosan. 
Kar 
(a? leányokhoz.) 
Halljátok , oh gyermekek" legjobbikai ! 
Mit isten redele , 
Türjétek csendesen, Igen 
Föl ne hevüljetek , 
De a" fájdalmat nem kárhoztatom. 
Theszeüsz. 
Enyhüljön jajszavatok ! ne , gyermekek , 
Ne zokogjatok! 
Öt isten kegye rejté föld" országába. 
Istentelen volna itt a?" jajgatás. 
Nem igaztalan tehát, habár kemény és megtörethetlen is a vég- 
zet: mert midőn gógöt üld és sujt, szerénységre , saját gyarlósága komoly 
megismerésére inti , serkenti és vezérli az embert; üldve, ember" állha- 
tatosságát, béketürését, erőnyét kisérti, melly ha megtörik a" gyávában , 
erősödik, szilárdul és nemesül a" hósben, az őt megrohanó csapások kö- 
zött ; végten, ha a" türetlen gyáva dicstelenül dól semmiségébe, győzel- 
mesen áll a" nem lankadt bajnok és dicsőül.  Ödipuszban nem téveszthe- 
tő a góg, melly ót merényekre ragadta, mellyekben könnyen veszti ma- 
gát a" szilaj és heves ifju; nemes vala ugyan e" góg , elme" és lélek" ere- 
jének öntudatában alapult, de a mellynek épen azért kelle fenyítetnie , 
MT ő Tab BVKS ÍV: 2. 5 
