HELLEN - MAGYAR DRAMATURGIA. 37 
kai jeleneteket ki várjon? vagy gonosz boldogtalan lépend itt előnkbe , 
"s ez, miként mondók , nem tragikai, vagy jó boldog, "s ez még ke- 
vesbé tragikai. De valamint a" hellen színmüvészek tudták a" szükségest 
a szabadsággal elegyíteni, a" bajokat és erónyt összebarátkoztatni: úgy 
mi keresztények e" kettőben semmi nehézséget sem látván, religiónknak 
pedig egy gyönyörü elvét tekintvén, a" bajokkal küszködő eróőnyt s az 
ebben állhatatos jó és nagy ember" boldogságát, igen is szoros egységben 
tudjuk gondolni. A" gyönyörü elv ez: a" jelen élet viszontagságai és 
bajai mulandók , a! jövendő élet boldogsága pedig tökéletes és örök. És 
ime ezen irányban vezérel bennünk" a" jó és kegyes atya: nem könnyen 
élő, munkátlan gyermekeket szeret ő, de bajokkal küszküdőket; azokat 
szereti, "s az örök élet háborítlan örömeit azoknak tartja fön különösen, 
kik tűrnek, szenvednek állhatatosan az erkölcsi országban, az igazsá- 
gért, szeretetből isten és az emberiség iránt, bizalommal teljesek , hogy 
a" kegyes atya, az erkölcsi szinte mint az anyagi világ bölcs és hatal- 
mas intézője óket elcsüggedni, örökön elveszni nem hagyandja, ha szi- 
lárd és állhatatos bajnokai leendnek az igazságnak; sót inkább az igy vi- 
vóknak nyitandja meg a" diadalmi kaput "s nyujtandja az igazság" koro- 
náját. És illy küszdésnek, illy diadalomnak , illy megdicsőítésnek örök 
példája áll előttünk Jézusban , kire az atya maga raká tömegét a" bú- 
nöknek és gyalázatoknak. A" keresztény eszme tehát nem fosztja meg 
a" keresztény költészt tragikai anyagtól és jelenetektól, sót minél szen- 
tebb, igazabb és vigasztalóbb az atyai gondviselésnek fogalma, a" kér- 
lelhetlen végzeténél, annál nemesebb, annál valószínübb fog lehetni 
az e" szellemben költött színmű; és minél biztosb alapon áll itt az erköl- 
csi szabadság, "s az eróny és dicsőítés közötti viszony, annál érdeke- 
sebbek , annál bizonyosb hatásuak lehetnek a" keresztény szellemben 
költött színmüvek , "s annál valódibb értelemben mondathatnak a" keresz- 
tény szinházak erkölcsiség" iskoláinak. 
Igaz, mit nem szabad itt elhallgatnom, a keresztény szíinművek 
nem emelkedhetnek a! külfény" és roppantság azon fokára, mellyen a" 
hellenek állának: itt a végzet, az istenek szembetünőleg (szemfényvesz- 
tőleg) munkáltak , jóslatok, jelenetek által, de a!" mellyek talán épen 
azért veszték korán becsüket és érdeküket, mert szemfényvesztők vol- 
tak és mindennapiakká váltanak. A" keresztény intézetnek is, tekintve 
