38 I. NYELVTUDOMÁNY - OSZTÁLYI ERTEKEZÉSEK. 
eredetét, "s a!" mi még előbb álla, "s mellyból a" keresztény indult, a!" 
régibb mószesinek is voltak , még pedig jóval tökéletesb csudás jelenetei 
és jóslatai , mellyekben az istenség közvetlenül munkált az ember-világ- 
ban: de ezek ritkábbak, csak rendkivüli, nem annyira egyes emberek, 
mint ott egy egész nemzet, itt az egész emberiség", nem idő- és térszerü, 
de szellemi örök jólétét, boldogságát tárgyazók, miilyenek már csak e 
nagyszerüségök miatt sem alkalmaztathatók a" színészethez, melly egyes 
ember" ritka ugyan, de nem természet és rendkivüli  viszongásait állítja 
előnkbe. E" mellett, a" mai kor költve sem tür illyeket, hatán a" régi- 
eket tiszteli , és mint religioja! vendülhetlen alapjait hiszi is, de a 
mellyek épen azért nem szinészet tárgyai. — E" roppantság hiányát 
azonban pótolja, magának az eszmének , a" keresztény értélemben előbb 
rajzolt isteni gondviselésnek atyai kegyes természete és igazsága, melly 
jól értve és érezve ellentállhatlan vonja magához a" hű lelkeket és hő 
kebleket. Ide járul, hogy a" keresztény eszmében csak titkon és látha- 
tatlanul munkáló gondviselésnek számtalan utjai lehetségesek már csak 
a természet rendje szerint is, mellyek közűl a" legjelesebbeket választ- 
hatja hóse" erőnyének kitüntetésére a" színmüvész; ezek közé keverhet 
rendkivüliek helyett álmokat, előérzéseket, egy egy ismeretlen személy- 
nek, mint a" gondviselés" angyalának megjelenését , a. szerencsének , 
melly itt nem különben eszköz a" mindent intéző gondviselés" kezében, 
hirtelen és csudaszerü fordulásait, "s több efélét. — Ezekhez képest a 
keresztény  színmüvésznek legyenek részemről a következendő javala- 
tok ajánlottak: 
Kelemét vegye a! keresztény , legközelebb a" magyar világból, 
akár történeti legyen az , akár költészi egészen: mert a" honi érdekel 
legközelebbról, az idegen iránt hidegek töbnyire sziveink; de ha az 
idegen egyetemes emberbarát, nem egy nemzet de az egész emberiség 
sajátja, tekintve munkássága körét és sükerét: az illyenhez minden 
nemzetnek van joga, van kötelessége őt dicsőíteni, példányul adni övéi- 
nek. Legyen a" kelem minél távolabb koru a! jelentől , mert 
Maior e longinguo reverentia , — 
sa" csalódás, melly főleg szükséges bélyege a" színmünek , biztosítottabb. 
Bármelly korból legyen véve a" történet, a" színmüvet mindenkor annak 
színe folyja át, az abban uralkodó szokások, vélemények, előitéletek 
