HNHELLEN - MAGYAR DRAMATURGIA, 39 
"stb. csak a nyelv ne, mellyet úgy sem tudna a  költész teljes sajátsá- 
gában eléállítani, egykét sajátsága pedig csak folt lenne és nevetséges 
folt az ujszerü nyelvben. 
Legyen a" színmű hóse tiszta, komoly és szilárd lelkü, tele erő- 
vel, elszántsággal a! szellem- erkölcsi szinte mint a?" polgári világban , áll- 
hatatosan állani hitében, bizalmában és szeretetében, türni a! reá mért , 
nem távolítható csapásokat; eléggé elmés és okos fölszámítani az erőket 
és ellenerőket, semmi  bizonytalanban, még az isteni gondviselésben 
sem bizni vakon, melly mindenkor erőnkhöz szabott munkásságot kiván; 
de szerény is, szembe nem szállani tagadhatlanul föntebb erővel.  Ve- 
zesse át hósét a költész minél több, minél sulyosb bajokon, de ezek 
minél természetesebbek legyenek és összefüggők, egymásból folyva vagy 
rokon forrásokból. Meglepő, érzékeny bajain eljajdulhat a" hós, itt ott 
szenvedhet elme- és szívtévedéseket; de soha ne jajgasson miként gyer- 
mek ; és akaratja legyen mindig egy és állhatatos.  Végten, békéltesse 
ki hósét és a részvevőket a bajokkal, a természetet és szabadságot 
a" szükségessel és a" gondviseléssel, a" színes bűnöket az erőnynyel; di- 
csőitse hősét, hósében az erőnyt és gondviselést, hogy az elágozott kü- 
lönféliség, az ellentétek és ellenerők egységben állapodjanak meg, melly 
valamint a" természetnek, úgy az egyes ember" tehetségeinek és vágyai- 
nak , miképen a" társas életnek lelke és eleme. — Eléadása alatt mozog- 
jon a" költész hóse? korában és körében, művén hőse"? korának lengjen 
szelleme, de tisztultan , csinosultan és nemesülten, a" hellen müvészet 
és a, keresztény religio" szellemében, diszesülten nemzeti és nyelvészi 
honi szinekkel. Igy leszen műve müvészi, vallásosan erkölcsi és nem- 
zeti. És igy leszen a" szinészet azzá, a" minek lennie kell, a" társas 
élet tükre és példánya, az erkölcsiség iskolája, mellyben minden jó 
örömest veszen részt. 
Nézzük rekesztóleg át a" hellen és mai szinmüvészetnek erkölcsi 
oldalát, hogy lássuk, a" mainak mit kelljen adnia, a mit eddig vagy 
épen nem, vagy csak gyéren adott; mit hagynia, a mit eddig nem jól 
és nagy mértékben nyujtott. . És a" hellennek ugyan erkölcsi oldalát már 
nagy részben kimutattuk: állhatatosság a" nem akart, nem teljes sza- 
badsággal elkövetett bűnök és bajok fölötti diadalom?" kivivásában, bé- 
ketürés a" bajok" elviselésében, illem és szerénység jóban rosszban; tisz- 
