HELLEN - MAGYAR DRAMATURGIA. 
Antigone. 
Induljunk , nyomorú vándoruton 
Nyujtsd ide nekem a" kedves kezet, 
Oh agg atyám! vezetendlek én, 
Miként hajót a? biztos fuvalom. 
Ödipusz. 
Ime! induljunk leányom! 
Légy te, oh szegény! légy te gyámolyom. 
Antigone. 
Leszek, atyám! leszek én 
A" thébei szüzek" 
Legboldogtalanabba ! 
Ödipusz. 
Hová teendem remegő léptemet ? 
Nyujtsd , leányom , ide a" botot. 
Antigone. 
Ide , ide lépj nekem; 
Ide, ide tedd lábodat. — 
Oh, "s erőd álomgyengeségü! 
Ödipusz. 
Hajh , hajh! a" boldogtalan 
Bujdosás! az agg kiüzetik honából! 
Hajh , hajh! szörnyüket szenvedek én! 
"! Antigone. 
Mit nyögsz? mit nyögsz ? 
Diké nem nézi a! rosszakat , 
Emberi bohóságokra nem ügyel. 
Ödipusz. 
Én vagyok, kinek a? musa 
Szép diadalmat ada. Mennyei volt áz , 
Hogy a! szűzlány" rejtélyét megoldám. 
Antigone. 
Oh ne gondolj ama" boldog napokra ! 
E" bajokra ügyelj inkább: 
Számüzve a" honból, honkül 
Halni meg, oh atyáni! — 
Könyük között hagyám oda 
Szeretett szüz társaimat, 
Messze távozandó a" hontól , 
Nem leányilag utazandó. 
/Öd ipusz. 
Oh nemes , nemes lélek ! 
43 
