HELLEN - MAGYAR DRAMATURGIA. 47 
kacs izletü jelenkor! De magokban a! hellen színmüvekben hizelgő, csá- 
bító, érzelgő, kéjelgő, sohajtozó, pityergő "stb. szerelmi szerepek meg 
nem jelennek , föntebb tárgyakra lévék függesztve a" hellen színmüvészek" 
szemei. A" boldogtalan Phádra — ez az egy szerelmes tárgyü színműve 
Eüripidesznek — nőhősileg küszd a" benne Küprisz" irigy boszúja által 
gyujtott láng ellen; mono- és dialogjai nemesek , tisztán erkölcsiek.. Hip- 
polütosz" nevét dajkája mondá ki véletlenül , "s csak untató hizelgései tu- 
dák az örök hallgatásra kárhoztatott titkot kicsalni a" szerencsétlen nőból, 
ki utolján is, a" gyalázat és halál között, ez utolsót választá. Különben 
itt is Küprisz" boszúja, melly hogy az ót megvető Hippolütoszt megron- 
tsa, Phádrát is föláldozta, volt a" színmű főtárgya. — Szophoklesz maga 
a" szerelemben csapongó volt, színmüvei tiszták a" legcsekélyebb szeplőtól. 
A" férfiui szerénység , szinészi tétekben mutatkozik , kevés egy- 
szerü szóban nyilatkozik; ha góg hallatja magát, rögtön megrovatik. 
s;sNe kivánj mindent! 
Lám mindent kivánva éltedben elveszél" — 
mondá Kreon Ödipuszhoz. 
s; Mennyivel föntebb minden jók fölött a!" szerénység? 
kérdé Teiresziász; Kreon felele: 
,; Mennyivel , hiszem a" bohóskodás legrosszabb. — 
,: Hatalom nemze zsarnokot , 
Hatalom , a" mellyel csak hiun puffad 
Azokra , mik nem jók, nem illők". 
,5— Haki magasan kezével 
Vagy szavával fönhejazva. jár ,. 
Nem félve Dikét , sem a? szent 
Istenek" lakát tisztelve : 
Őt a" rossz Moira veszítse el" — stb. 
vé Ödipusz a" király.) 
, A" hasztalan testet leinti — mond a" jós — őrvénybe az. isten- 
ség, mikor az ember halandóságában a? halandóságon túl tekint". 
(Ajasz.) 
,, Mit rosszul merünk , csak rosszul sülhet el." 
( Elektra.) 
, A" heveskedés még sohasem munkált igazán, a" csendes beszéd 
mindenkor legtöbbet végez." ( Phönicznók.)]) 
5 A? hatalmas szó , hatalmas ecsapásban meglakol. végten, lázdühe 
miatt, "s későn tanít eszmélni."" ( 4Antigone.)] 
