58 
I. 
NYELVTUDOMÁNY - OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 
Hull a? kereszt, átkot kiált 
Létemre minden perczenet, "s szivem 
Minden verése elválásra késztet. 
Rejtsétek él tehát dicső 
Oszlopok , ékes fejeiteket sürü 
Bokrok közé! tövisek nőjenek 
E" nagy váras" helyén! sápadt kigyók 
Lakozzanak a? puszta paloták között! 
Mérges lehelettel a" levegőt rontsák , 
Hogy a? vándor rettegve a" helyet 
Kerülje és ne számlálhassa vesztünk" 
Esztendeit , "s Konstantinápoly" 
Gőzlepte halmain az enyészet 
Ülje diadalma? ünnepét! 
Iréne 
(sejtve a" halál óráját imádkozik.) 
Csendes ihlet! 
Te a" halál követje vagy, 
Oh értelek ; lefolyt az óra , menni kell. 
Oszolj sötétség, végy fel karjaidba 
Mennyei atyám! azon világos 
Országba vedd fel árva lyányodat , 
Hol az örökkévalóság" szárnyain 
Örök nappal virit. — Zulima ! 
Az élet távozik. — Ti édes 
Helyek ! most el kell válnom, egy titkos 
Érzés bucsuzni kénytet tőletek. 
Zulima jer! — stb. 
Iréne" vége. 
Iréne 
8 (átdöfetve Mohammedtőlj 
Oh egek! — Mohammed! köszönöm. 
Kíméld atyámat , légy kegyes , 
Irgalmas , nemzetemhez — oh Mohammed! 
Mohammed. 
Itt fekszik vérében, ki tőletek 
Elvett! Im a" mindenhatónak 
Szent véghetetlensége most karomból 
Igy omlik vissza. Most csodálj" világ! 
Halandó ezt nem tette. Im, örök 
Dicsőségért hamvába dőlt 
