A" PHILOSOPHIAI RENDSZEREK" MÉLTATÁSA. 61 
És íme itt azon belső meghasonlás, melly háborgó irányzataival 
életünk" legfontosb érdekeit is olly ártalmasan szokta megrázkódtatni. 
Tanú erre a? történetirás.  Sót ha vizsgálatunkat a" természet" osztályira 
fordítjuk , bizonyosan még ott is megvalósúltnak találjuk ót. A" melly 
kútfóból fakadott az élet: ugyan azonnál érlelődnek az enyészet magvai 
is; és minél tisztább "s minél dícsóbb sajátságot fejtend ki amaz : annál 
zavaróbb ellenmunkálást alapítand meg emez. Önmaga szólal föl ezek 
mellett az élők" sokasága, szükségtelen tehát: hogy itt tettdolgok idéz- 
tessenek. És valóban, ha mélységét "s ama" különb oldalu változásokat 
átgondoljuk , mellyek az illy belső , S épen azért úgy boldog, mint bol- 
dogtalan létmódunkra nagy befolyásu meghasonlásból előtolakodnak , 
csodálni alig lehet: hogy a" vizsgálódó lélek még akkor sem szűnik meg 
titkainak nyomozgatásitól, midőn tudási vágya méltatlan akadályokkal 
is küzködik. Honnan ez a" mindenütt feltünő, "s még is titokkal teljes 
meghasonlás? Miért van, hogy ennél a" szabad lénynek is egyiránt kell 
osztakozni a" természet szükség alá vetett állapotjában? Vagy talán 
épen ez a" szabadság az, melly bizonyos irányzatokban kiművelve képes 
ót az iránt megnyugtatni ? I 
o gél sé 
Legbiztosabban válaszol ezekre az újabb speculatio, mellynek ha 
elfogultság nélkül méltatjuk eszközleteit, úgy jelenik meg az ellenmon- 
dás, "s ellentétel, mint olly tünemény, melly mindenkor egy teljesen 
összehangzó igazra mutat. "Továbbá, mivel földünkön egyedűl az ember 
az, ki e. mélyen ható viszonyt megeszmélheti, czáfolhatatlanúl bizo- 
nyos : hogy ő fel is tud emelkedni azon igazhoz, mellynél, mint egyesí- 
tő középpontnál, kivánt megnyugtatást reménylhetnek az élet háborgó 
irányzatai. Ezt nyomozza végső támaszúl az elme, midőn a" közvetet- 
lenség" változatait szemlélgeti; ez után törekedik az akarás is, melly 
nélküle szabadsága" birtokában sem látszik eléggé szabadnak.  Bizvást 
itélhetni tehát: hogy ehhez sürget azon hiányérzet is, mellynél miután 
szórakozásiból fölrezzen az ámúlt lélek , megnyílik eszméletének a" min- 
denség, "s minél inkább gazdagúland tárgyakra, "s minél derúltebbé vá- 
lik belátásra nézve, annál kevesebbet nyugodhatik meg a! tétovázó min- 
dennapiságon. 
