62 PHILOSOPHIAI - OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 
Mihelyt pedig ennek korlátin túl verekedik, "sa több oldalról el- 
fogult elme szabadabban hat, mélyebb vizsgálatot fordiítand az élet sok 
irányu tartalmira is. Mindazáltal a. még mindig töredékelt gondolás , 
legyen az egyébiránt akármilly tág körü, "s a" nézetek" szövesztésében 
akármilly forgatag, képtelen azt, mi a" dolgoknál egyedúl igaz , kivántani 
átérteni. 
A" rendszeres tudományok , mellyekhez alapítottabb ismeret" oká- 
ért folyamodik , sokkal gyümölcsözőóbb pályára vezérlik szorgalmát. Ke- 
resztül is hat segedelmök által mind a" természet, mind a" történetek" 
birodalmain , "5 miután még a" legellenkezőbb változatosságban is csodál- 
ni volt kénytelen a" bölcs elintézést, álmélkodással sejti a világ" szellemi 
oldalát. 
És ez ama" méltóságához illő fordulat, melly tisztább elmélkedés 
után saját kebelében találtatja föl vele a mindenség titkait hatalmával 
együtt a" végetlent tükröző észnek. Valamennyi tehetsége közt ez avat- 
ja be őt az ideák" országába, honnan azután a gondolat és lét olly buz- 
gón keresett frígyében minden munkálkodására lelkesség ömledezend. 
Ez kölcsönözi azt a" titkos erőt, melly meggyőz, ha igazat fürkészünk, 
belszükségű alapossággal; ez nemesít meg, ha jót gyakorlunk, állandó 
magassággal; és nyájasan ez varázsol körül, ha szépet alkotunk , össze- 
hangzó elevenséggel. Ezeknek birtokában valósúl meg végre azon fölsé- 
ges nyugalom, melly az észt dicsőíti, miután az szétoszlatván a" bot- 
lasztó ellentételeket, képessé válik , hogy a. mindenségben önmagára 
ismerjen. 
8.0. 
Bizonyos , lelkünk" mélyéből fakadó vágy sürget ezek után ama 
tudományhoz, mellyel a" világ bölcsei, gerjesztve mind saját, mind az 
emberiség" boldogságától , kitetszóleg iparkodtak az említett megeszköz- 
lésén. Itt valóban a! bülcseség már maga lényegénél fogva váratja ve- 
lünk , hogy legalább határain belül, meghasonlástól tiszta pályához ju- 
tunk; azzal kecsegtetének az iméntiek is: ámde valamint egyébütt, úgy 
itt sem találhatni mást elhajlásoknál. Vannak tudniillik a" bölcsek között, 
kik emberi gyarlóságokon kelleténél inkább aggódván, lehetetlennek ál- 
lítják a fölebb igértet; mások ellenben, miután a  viszonyosság  rend- 
szerétől csaknem minden igazságot megtagadtak , teljesen valósíthatónak 
