e 
II. OHAJTÁSOK A" PHILOSOPHIÁRA NÉZVE HAZÁNKBAN. 93 
Midőn a" philosophiának honunkban most látható állapotáról 
észrevételeket gyűjtünk: az eddig mondottakon kivül figyelemre méltó 
még a! nyelv, mint a" szabályosan rendezett gondolatoknak külseje, "s 
mintegy köntöse. Vannak, kik a" képzetek" ezen külsejével, a" nyelv- 
vel keveset gondolnak, hibásan azt állítván: miszerint a" jeles és már 
magában szép "s jó gondolat nem szorúlt nyelvészeti csekélységekre s 
szóbeli ékesgetésre. — Én is bizonyosnak tartom, hogy valamint a? lel- 
ketlen, holt testet a gyöngyök és egyéb drágaságok bájos alakká nem 
változtatják: úgy a" velőtlen gondolatot a" szavak" piperéje eredeti si- 
lányságából ki nem emeli, széppé nem teszi. De ellenben ki merné ta- 
gadni? hogy az illő szavak" megválasztása, a" szavaknak szabályos szer- 
kezete, és a" jól szerkezett kifejezéseknek csinnal történt változtatása a 
mély elme- "s fenkölt érzés-szülte gondolatot szinte úgy kellemesíti , mint 
a" finom ízléssel készúlt drága eledelt az ennek hasonló készületű, tiszta 
"s csinos edényben föladása. Egyébként is ha a?" gondolatok" világos , 
határozott s jól rendezett kifejezése már a" köz életben annyira kivánatos, 
hogy e nélkül még a" mindennapi beszéd is kéllemetlen "s unalmas: mit 
mondjunk azon iróról, ki helyes és jó szerű gondolatiban bizakodva, 
ezeket illő szavakba öltöztetni s csinos mondatokkal fűszerezni gondat- 
lanúl elmulasztja? Különösen pedig még kérdezhetnők: minő előmene- 
telt tőn az a" bölcseség" iskolájában, ki a" nyelvben, az elme" ezen noha 
legközösb , mégis legrendszeresb müvében, akárhogyan tekintve, nem 
eléggé járatos, vagy legalább annak használatában nem eléggé gondos ? 
Ki tehát valamelly nemzet" szine előtt mint bölcselkedő nyilván föllépni 
kiván: annak nyelve sok szó nélkül legyen világos, homály nélkül le- 
gyen szabatos , legyen nem mesterkélt de csinos. 
A" büszke Róma"? hajdani pompás nyelve a" philosophiai nyelv" most 
említettem szép tulajdonit elfogadni alig vala képes. Egy, e? tárgyban 
ha nem csalhatatlan , bizonyára legilletőbb bíró a latin philosophiai nyelv- 
ról illy értelemben szól: , Sokan azok közúl, kik a görögöknél philo- 
sophiát tanulának, nem valának azt, mit tanultak , hazafiaikkal közöl- 
ni képesek ; minthogy a" görög nyelven tanult tárgyakat nem reménylék 
latin nyelven kifejezhetőknek" 1). Mind e? mellett ezen, a görög egysze- 
) A mi így van az eredeti nyelven: ,,Complures graecis institutionibus 
eruditi ea, guae didicerant, cum civibus suis communicare non poterant, guod illa , 
