IV. 
TÜDÓS EGYESÜLETEK "§ ALAPITVÁNYOK" 
HASZNAIRÓL. 
OLVASTA, 
A" m. T. TÁRSASÁG? VIII-d. KÖZ ÜLÉSÉBEN 
KÁLLAY FERENCZ. R. T. 
A bölcsek sokat törték azon, "s mindegyre törik fejöket, mi módon ál- 
lott az emberi társaság össze? E" nehéz feladat titkait feszegetni érteke- 
zőnek nem czélja, hanem egy más szintolly fontos, életkörünket még 
inkább érdeklő kérdést, úgymint a" tudós egyesületek" eredetét "s termé- 
szetét választotta ki értekezése" tárgyáúl, mellyeknek hasznos eredmé- 
nyeit itt rövid vázolatban előadni is igyekszik. 
Miképen egyes emberekben előbb az érzés, később az eszmélés 
(reflexio) fejlenek ki, mire a mindennapi tapasztalás legbiztosabb kezes- 
ség: úgy több egyes" tömegében is, vagy is társaságban nem előbb 
kaphatnak lábra a" tudományok, mig az érzéssel rokon poesis a képze- 
let viruló térein meg nem termi a" maga virágait: miról viszont a" his- 
tória nyujt kétségbe hozhatatlan bizonyítványokat. Igy van a dolog 
a" természet országában is: előbb bimbónak, levélnek és virágnak kell 
fakadozni , hogy érett gyümölcs álljon elő, mint szinte az emberi társa- 
ságnak előbb meg kell válni a" phantasia" hatalmától, hogy az okos érte- 
lem" szigoru parancsainak jótékony hasznai az egészre lassanként kiárad- 
hassanak. 
Még magában a!" poesisben is észrevehetők a" fokonkénti fölemel- 
kedések : nép-poesis előbb volt mindenütt, mint müvész kültő, mikép 
beszélőnek előbb kellett lenni, mint szónoknak. A" lyra megelőzte a 
