III. TUDÓS EGYESÜLETEK. "§ ALAPÍTVÁNYOK" HASZNAIRÓL.. 99 
larvát és cothurnust, Tirtaeus" nép dalai előbbi jelenetek Aeschilus" kar- 
énekeinél , azért Rosenkranz ott keresi okát drama" nem létének a? zsidó , 
arab "s persa nemzeteknél, hogy ezek nem hatottak a" müveltség" azon 
fokára fel, melly dramai kifejlésre szükséges ?. 
A" görög poesis szorosan egybefügg a mythologiával, kezdete 
csekély vólt, "s lépcsőnként vergődött fel a. mythusokon keresztül egész 
a hós költeményig. Linusról, Orpheusról, Chironról való mesék csak 
a" természeti erók "s látványok" személyesítései; azaz a" phantasia a" maga 
munkálkodásának második stadiumába lépett már akkor, mikor a" kül 
természeti erők emberi alakokban megszemélyesítettek, mert első pálya- 
útja meróleg az érzékiség körében határoztatott el, azért a" legrégibb 
hymnusok is a" természeti erőket istenesítik. 
De nemcsak a helleneknek voltak népdalosai , hanem más 
nemzetek is azokkal léptek át egy bárdolatlanabb állapotból a" tudomá- 
nyosságra, mellyet a" civilisatio nyomba szokott követni. 
Honi történeteinkból tudva van, hogy II[-dik András" királyi 
udvarában magyar énekesek laktak; hogy a" nagy király Mátyás" asztalá- 
nál, mint Galeottus írja: non sine sermone inconcinno, azaz 
kellemes magyar énekekben énekeltettek a" magyar hósök" tettei: csak 
hogy ez az iró abban tévedez, mondván, hogy az olasz- római szokás, 
mellyet elsajátitottak a magyarok. 
Ez állítás" igaz volta ellen maga a dolog! természete beszélne, ha 
históriai adatok nem volnának is; mert vitéz, hadakozó nemzeteknél 
jóval a provengáli poesis" ideje előtt divatban volt az énekesek" egyesü- 
lete, "5 nemes érzemények és indulatok önként törnek útat a" dalokra, 
mellyekben magokat mintegy vissza tükrözik, honnan aztán csak egy 
lépés kellett még, hogy az énekesek szabályos társaságba lépjenek "s 
müvészeti" kifejlésre pályautat nyissanak. — A" vitéz Theseus , megérkez- 
vén hadi tettei után atyjához, vendégi énekek közt fogadtatott. 
— — — —  agitant convivia patres 
Et medium vulgus nec non et carmina vino 
Ingenium faciente canunt. 
( Ovid. Metam. LD. VII.) 
") Handbuch einer allgem. Geschichte der Poesie, von Karl Rosenkranz. 1. 
Theil. Halle 1832. 
13" 
