ZREDNAI VITÉZ JÁNOS ÉLETRAJZA. 123 
az övéit biztosítsa. Öntestvér nénjét, Hunyadi özvegyét sem kíméli , 
mert midőn a" fösvény aggnő kincstárát megnyitni a. közre vonakodnék, 
mit jó szerrel nem tehet, bottal csikarja ki tőle, "5 Vitézt Prágába Po- 
diebrádhoz küldi, lelkére kötvén, hogy Mátyással térjen vissza. E bi- 
zodalmat erősité Szilágyiban a" sz. angelói bibornok is, kinek Callist 
pápa, mint követének meghagyá, eszközlené, hogy Mátyás"  megszaba- 
dítására Vitéz választassék. Olly nagy volt hozzá a" bizodalom Romá- 
ban is. De Podiebrád használni vágyván a? magyarok" heves ragaszko- 
dását Mátyáshoz , csak töméntelen váltságdíjért mutatkozik hajlandónak , 
"s Vitéz drága igéreten vett remény" hírével Budára tér vissza, hol, mig 
Szilágyi a. makacsságot rettegetve, ő a tántorgó, de nem rosz elméket 
ékesszólásával hajtogatja a" reményteli ifjuhoz, "s munkájok sikerül, 
Mátyás királynak kiáltatván ki (1458). E" hirre Podiebrád foglyához nyá- 
jasbbá lenni, ót vejéül kitűzni, "s azzá tenni legott hajlandó, "s az el- 
fogadott vóség és baráti egyesség  viszonigérete után Mátyást Magyar- 
ország határáig Strasnitzba kiséri, hol a" választott királyt Vitéz János 
szónoklata mellett fényes követség örömriadások között, nemzéti szoká- 
sunk" rendkivüli kedvezésével idvezlé, daczára a" hatvan ezer aranynyi 
váltságdíjnak , melly annyi reményért csekély árnak látszék. 
Az új király alatt Vitéznek ismét ujabb tiszt és méltóság  pá- 
lyája nyílik. Az Erzsébettől elzálogosított szent korona Fridriknél, 
mellynek visszaszerzésére ót bizza meg Mátyás. De a császár alkura 
sem mutatkozik késznek, remélvén a" Garaiék" pártjában , kik a több- 
ségtóől erőszakkal, mint mondák, reájok tolt király helyett Fridriket ki- 
nálták meg a!" fó hatalommal. . Év? multával (1459) ismét sikeretlenül járt, 
közelítve még is czéljához annyiban, hogy a" korona kiadása, s magya- 
rokkal kötendő örök frígy megigértetnék, ha a" zálogpénz , "s tett ká- 
rok pótoltatnak , "s a" császárhoz szított fő magyaroknak köz bocsánat en- 
gedtetik. E" kikötések azonban keményebbek voltanak, hogysem az 
egybegyült rendek által elfogadhatók; harmadszor is tehát megkisérte- 
tett a" császári vonakodás, de szinte sikeretlenül. Végre (1460) Vitéz 
nem ország  küldötteül, hánem magánoskép látogatá meg .Fridriket , 
mire közel három évi álkudozás, és viszonizengetés folya köztük "). Vég- 
") Ez időközből való Mátyásnak azon levele, mellyben Vitézt magához Budára 
idézi, hogy a" császárral váltogatott alkudozásairól bővebben értekezhessék. — Erde- 
16" 
