ZREDNAI VITÉZ JÁNOS ÉLETRAJZA. 131 
őrseregekre bízván. A" tél beállása miatt nem folytathatá Mátyás a" há- 
borút, de a" vele járó kártételeket igen. Széltében pusztítgaták seregei 
az érseki jószágokat, a" szegény vétlen földnép urasága" és királya" vét- 
kes viszálkodásainak legsulyosabb terhét viselvén. Ez alkalommal a 
nem rég alkotott pozsonyi academia is sinlé alapítóinak bosszus harag- 
ját: regiomontumi János, hihetőleg, mert Vitéznek kedvező kimenetelt 
jósola vállalatában, Nürnbergbe menekedett, hol a? város" tanácsa éven- 
kénti segédpénzt rendele neki. 
Mátyás látván, hogy Vitézt sem a" jószágaiban tett károk, és 
zsákmányok , sem fegyverek megtörni nem képesek, bosszuja alkudo- 
zásra szelidül. Követséget bocsát az esztergami várba zárkozotthoz, Gá- 
bort a" kalocsai érseket, Jánost a" győri püspököt, nádor Országh Mi- 
hályt, és a" Szepesföldő urát Zápolya Imrét. Kik Vitéz elébe eresztet- 
vén, kérék a" szilárd határozatuat , lenne hűséggel királyához , ,, mert hi- 
szen, mondának , atyai és fiui viszony állna közöttök, "s ha néha hibá- 
zik a! fiú, illendő, hogy az atya megbocsásson neki, jobbára ugy is en- 
gedékenyek lévén az atyák, gyermekeik" csínyeit el szokták nézni. Áll- 
jon el a" sikeretlen vállalattól, nem mehetvén ez ujítás véghez országos 
nyomorúság nélkül. Az annyi, és jeles erényekkel ékeskedő királyt, 
ha vétett is, el kell túrni; dicsvágya" pályáján, "s országa" oltalmától kár 
volna ót tartóztatni. Az olly nagy munkákra törekedő lélek csak ször- 
nyú vétekkel akadályozható dolgaiban, kivált miután ezen felkelés által 
ugy is eléggé magába szállt, megismérte botlásait, "s" jobbulást igért, "s 
a" mi rendkivülit, és törvények ellenit követett el, arra háborúi által 
kényszerítetett, őszinte megvallván, hogy saját kincstárát nem gazdagi- 
totta, "s ezután mindenekkel mérséklettebb bánásmódot fogadván." Ké- 
rék továbbá és esedezének, fogadná fiát szokott kegyességgel és szere- 
tettel, a? mit kivánand és kikötend , a? király helyben fogná hagyni : visz- 
szatéritendő a" tőle kicsikart pénzs-ommákat is. Azután némellyek sür- 
getőleg lábaihoz hullottak, ölelvén térdeit, hogy az országos zavart és 
veszedelmet elhárítsák. 
Vitéz pedig, ámbár némellyekre közűlök lenéző pillantatot vete, 
mintegy feddőleg bennök a" hirtelen változást és állhatatlanságot, el- 
nyomván még is indulatát , mérsékelve felelt : 5 Ő a" főpapok" és ország- 
nagyok" egyetemének határozatával ellenkezni nem akar, olly nagyralátó 
re újz; 
