A" NEMZ. GAZDAGSÁG" BEFOLYÁSA A" NEMZ. MÍVELŐDÉSRE. 141 
meddig valamelly nemzet meg nem ért a" tudományokra, és szépmester- 
ségekre, azaz válamig csak el nem jutott a" míveltség! azon fokára, hol 
a" lelki gyönyörűségek valóságos szükséggé válnak: bár mint pártoltassa- 
nak a" tudományok, serkentessenek a" tudósok jutalom, tisztesség, meg- 
különböztetés által, mind ebből a" várható legnagyobb nyereség néhány 
középszerű irók, minden hatás nélkúl a" jelen, minden nyom nélkül a 
jövő korra, minden haszon és érdem nélkűl a" tudományra nézve. — El- 
lenben, hol ki vet, bizonyos hogy bőven arat, ott a" kormányon ülők 
bátran levehetik gondjokat a" tudósokról, bátran mondhatják ezek ama- 
zoknak: protegez- nous, et laissez- nous faire! igen, mert 
reájok a" fejedelmek" "s nagyok" kedvezései nélkül is jutalom várakozik, 
több egynél, gazdag és dicső, jutalom munkáik" hasznában, jutalom a 
köz tiszteletben, egy érdemeiket méltányolni tudó, mívelt közönség 
tapsaiban, mint ezt korunk" legpallérozottabb népeinek, az angoloknak, 
francziáknak , némelly részben a" németeknek is eléggé bizonyítják pél- 
dáik. 
De ha ezek szerint sem a! széles értelemben vett föld, "s éghajlat, 
sem a" nevelés, sem a? vallás, sem az igazgatásforma, sem a" tudomá- 
nyok", "s tudósok" pártolása nem tartathatnak a" nemzeti míivelődés múl- 
hatatlan föltételének: az a kérdés, van-e valami, a. mi több joggal, 
mint ezek, annak tekintethetik ? Mire én bátor vagyok azt felelni: hogy 
az elmék" kifejlése vagy épen nincs semmi feltételhez múlhatatlanúl köt- 
tetve, vagy ha van, az a" nemzeti gazdagság. Előre meg kell jegyez- 
nem, hogy e? részben egészen másként van a" polgári társaságokra, más- 
ként az egyesekre nézve a" dolog. Egy mivelt gazdag nemzetnél nem 
egy út nyitva a" szegényebb egyes tagok előtt is saját igyekezet, munka, 
közintézetek" segedelmivel kifejteni tehetségeiket, kimívelni magokat, 
kikre nézve aztán a" míveltség lesz majd gazdagság forrásává; mi épen 
megfordítva van a" polgári társaságokban, hol a" gazdagságból fakad 
kezdetben mint kútfőből a", később maga gazdagság forrásává válan- 
dó, miveltség, "s a" szegénységnek elválhatatlan társai a" tudatlanság, 
miveletlenség. . A" természet minden lények" kifejtésében egy bizonyos 
változhatatlan útat tűzött ki maga elébe, mellyet emberi erőnek csak 
siettetni lehet némikép , de tőle elfordítani épen nem. Általa szorosan 
megszabva mindennek ideje; megszabva tehát az is: hogy a" képzelődés 
