148 III. TÖRTÉNETTIRÁSI - OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 
a" minden gonoszok" legnagyobbikát, a" nemzetek közt örökösen fenn- 
álló háborút magát sokkal emberibbé? "s mindent együvé véve; nem ne- 
mesítette-e az érzéseket, nem szelidítette-e az ízlést, erkölcsöket? 7s 
hogy ennek csak egy bizonyságát, a" legkitetszóbbet hozzuk fel, nem 
ritkította-e az annyi vétkek", rosszak" szerzőjét, a" vérlázító, ész-zavaró 
italokkali visszaélést szembetünően meg? és végre nem rakott-e a! szép- 
nek , jónak, az erény- "s kötelességeknek erősb alapot, azon arányban , 
mellyben az értelmet világosította? — Hogy Athenae Pericles, Róma 
Augustus" idejében igen mélyen súlyedt az erkölcstelenségbe, igaz, a 
nélkül, hogy valamit bizonyíthatna ellenünk. Mert a mi a" míveltség 
saját menetének valamelly nemzetnél, 7s csak bizonyos körülmények- 
nek tulajdonítható, kell-e, kérdem , lehet-e igazságosan abban a" mível- 
tséget átalában okolni? A? görög inkább érzéki, mint okossági mivelő- 
dés, párosúlva a" sok istenimádással, tiszta erkölcsi tudományt nem 
szúlhetett : említetlen nem hagyhatva azonban, hogy Athenaenek mivelt- 
sége" tető pontján álltában is, voltak, a" mérget, halált inkább, mint 
a" — bár háládatlan — haza ellen harczolást választó Themistoclesei ; igaz 
lelkű, megvesztegethetlen Aristidesei; adakozó  Cimonjai; és soká 
még ezek után is, a gazdagság, hatalom kísértetei közt tántoríthatatlan 
Phócionjai. Rómának, a körülmények" hatalmánál fogva, igen rögtön 
esett a durvaságból a" pallérozottságra átmenetele, épen azon időben, 
mikor egymást érő , árvíz" módjára terjedő hódoltatásai következésében 
egyszerre végtelen kincset, vele mindenféle szenvedélyt és vétket foga- 
dott keblébe a" szerencsétől ittas város. De ez-e az eset a többi mívelt 
népekre nézve is? a veszettség, erkölcstelenség" kiséretében lépett-e föl 
átalában mindenütt a" míveltség? Vessük csak szemeinket korunk" azon 
nemzetére , mellynek nyújtja jelenleg, nemzeti szorgalom, kereskedés, 
"s ezek által szerzett gazdagság, miveltség" tekintetében, a" népek" egye- 
zó ítélete az elsőséget. Hát rosszabb-e a" mai angol, mint ősei, kik 
szinte másfél ezer évvel ez előtt Németország" vadonaiból , a" bátor Hen- 
gist és Horsatól vezetve, a" Szorostengeren új hazájokba átkeltek, "s 
rabigát tettek a nemzetre, melytől segítségül hívattak ? erkölcstelenebb-e 
más mai nemzeteknél? és, mivel van tudománya, van ízlése, nincs-e 
azért állhatatossága, nincs-e szemérme? "s mivel mutathat bámulandó 
műveket, nem mutathat-e azért bámulandó tetteket ? Értünkre a" legna- 
