TÖRTENETEI. 



grammatikát irt. ' ) Njirkálló 's a' kenyérmezei csata' dalosai , és mások 

 rímelni is kezdenek. Egyháziak a' nyelv mellé többen felmelegedtek. 1490 

 táján Kászonszék' eredetét egy valaki magyarul írta. 1491 — 1515tig Ma- 

 rosszék tisztei nemek és ágak szerint íigy maradtak fenn jegyzésben. Élő- 

 hiril ekkori magyar írók helyett azonban, inkább roppant és gazdag 

 könyvtárán bámultak Európa tudósai Buda udvarának. Állítója Mátjás , 

 tagadhatlanúl főképen magjar beszédű volt, az olasz és latin közt ká- 

 rában. Ezt mutatja Galeotus' sok helye , kin magán is látszik a' magyar 

 értése, nyilván annak gyakor hallásából az udvarnál. Különben is, Hu- 

 nyadi János' és Szilágyi Erzsébet' fija ne beszélt volna-e örömest magya- 

 rul? ki Bátorin és Kinizsin kezdve le a' közvitézig, épen úgy, kénytelen 

 is vala szólani gjőzödelmeseivel. Hazai dalosokat is hallgata vendégei' je- 

 lenlétében. Csak úgy nem serkente honi tudóst magyarul irásra, mint ké- 

 sőbbi lelki rokona Ildik Fridrik németet nem , míg Mátyás' Beatricéje 

 előtt pedig Bonfini , Boccacciot és Petrarcát hihetőleg olvasá. De egyik- 

 nek franczia másiknak latin neveltetése , véletlenül a' férjfiban is uralkod- 

 tatá a' meleg képzelésben legelsőbbszer megragadott nyelvet. Mindazon- 

 által tulság szül ébrékenységet 's noha nagy Király' példája nyomokig ke- 

 reng, egyebet ereszthet virágzatba intézete, közvélemény szeríntibbet , 

 ha benne van ennek azzal rokonsága. Ne annak legyen így ámbár elgon- 



') J. Pannonius , episcop. quinque eccles. nostror. poetar. celebenimus ciim tanta do- 

 ctrina et auctoritate praedicatus fuisset, tanien non erubuit ungaricam giamnia- 

 ticam conscribere. Déczi János M. Vásárhelyről 1548. L. Bod „Magyar Alhená- 

 sa' élőbeszédében. Ez a' , non erubuit'-^ tartóztatta az újabb nemzetek' kifejlését. 

 Belé álla a' Görög' fényébe a' Római 's azzal szédelge. Az Olasznál még 1500 

 közepéig főkép a' deákot hajtá a' tudós gőz , 's Petrarca maga inkább becsülte 

 latin munkáit , mert az olasz és provenczáli verselés csak : volgare poésia volt. 

 Az Olaszt később a' Franczia űzte , ez az Angolt hozá néha szédülésbe , a' Né- 

 metnek meg majd csak az angol és franczia volt szép. így szent a' gyermek 

 előtt csak szülője szava, igy függ az ifjií csak tanítója mondásán , a' férjfi lesz 

 független önalkotó 's mivel emberek' többsége tesz Nemzetet , ez is ekkép megy 

 által az érés' szakain , túl a' hamis szégyenen. Mikor egy Nemzet magát már 

 önállásunak nézheti ; akkor becsül mást , de többé azéba el nem siilyed. 



2 



