26 MAGVAR TCDÓS TÁRSASÁG' 



Indulatosan kezdé ezen idők szentelte igazságot: „nyelvében él, 

 nyelvével hal" akármelly nemzet, 1772. óta néhány író, szívig juttatni, 

 kik belemelegedvén a' külföld' saját njclvü munkáiba, az előrehaladtak' 

 köréből nagy férjfiak' fájdalmával pillantanak elmaradott hazájukra s 

 abban, ha nyelvét tovább is csak falukban hagyná, a' kiveszendő magyar 

 nemzetre. Az ettől irtózok Mária Therézia testőrei valának. Önmíveltség' 

 olly általvétcJérc figyelmeztetek ezek hazájok fijait, mclly nem siilycd el 

 vakon külföldiben, hanem tulajdon szinti nemzetivé díszesül. Kihangzott 

 Bessenyei György szabolcsifi' szózata , a' szelíd Bárúczi , az élénk Barcsa} , 

 's Ilarsányi, Czirjék és B. Naláczi köréből. Elelindul elméje Ilolmijében 

 és másutt 's eredetileg fogván fel tárgyait, Montaigne' természetiségével lep 

 meg; majd midőn eszébe jut nemzetének hátramaradta, csapkodja az is- 

 kolai feszességet, a' tudást csak latin nyelv foltozó utánazásában hivőt; 

 fáj neki, hogy ő nem maga nyelvével élő nemzet' tagja , 'sdélczeg harag- 

 jában egyszerre más mívelt mellé akarná helyezni, honnan viszontagságai 

 kitolák, hogy ne csak úgy legyen nemzetek' sorában, mint Aalamelly 

 előkelő körben a' halgató személy, hanem mutassa ő is lelki erejét 's a' 

 mit tesz, tulajdon nevének éreztesse azon lenni bélyegét. Bessenyei, 

 mint egészen a' franczia literatura' tanítványa, annak akadémiáján csüg- 

 gött, 's lön első, ki magjar tudós Társaságról már bővebb észképet ké- 

 szíte a' Haza Rendéihez 1781b. csak hogy, kézirata akkor, egy igéretét 

 Jiem teljesítő miatt nyomtatlan maradt. Majd a' máskép kerekedett időbe 

 pillantott 's vissza vonult!; hivén mégis, hogy vetése nem sziklára hulla. 



Es megjelent munkái 's a' több neki elevenedett írókéi sok ol- 

 vasónak megrázták lelkét , kivált a' nemzet' közép rendén lévőkét , hol az 

 erő lakik. Ányos panaszai szíveket olvasztanak 's csillámla hit, hogy a' 

 rab magyar Euridíce , a' mikép Mártonfi nevezte akkor nyelvünket, még 

 hatalommal zendít end meg lantot; sajgani kezdett a' régi érzés, hogy 

 külön királyu Országnak saját külön nyelvében is fenntartani magát ne- 

 mes lenne ; elveszni , históriai szégyen. 



Hanem a' hatalmasb rész nem térhete el egyszerre a' latinról. Azon 

 annyi ezer nemzetség' minden kiváltsága. 'S aggódás töprenkedett, mhitha 



