MEGNYITÓ DLSZtOE. 129 



fel l'ogiísa, dlhatalos, de nem akaratos előmozdítása állal legye, liogy 

 a" haza és az egyes tudósok egész a' meggyőződésig lássák, hogy iiciii 

 liilujdonítunk magimkiiak más hatalmat , más tekintetet , mint .V mellyel 

 a' legtisztább indító okok, a' bátor, de szerén} ügyekezet és az igaz- 

 ságnak , a' végre mindenen diadalmaskodó igazságnak őszinte pártolása 

 adhat és bizonyosan ád is. Azt kívántuk eszközölni, hogy a' haza vegye 

 mind azon hasznokat, mellyeket a' tudományos és nyelv mívelő Társa- 

 ságok nyújthatnak, a' nélkül, hogy káros következéseit legkevésbé is 

 érezné. Mennyiben értük el ezen szép czélt, csak a' következés mutat- 

 hatja meg, és arról csak a^ késő maradék, az indulatok befolyásától 

 mentebb jövendőkor, melly előtt leplezetlen jelennek meg mostani lépé- 

 seink és intézeteink következései , Ítélhet biztosan. 



3Iost midőn legelőször lépünk fel a' haza és a' tudományos világ 

 előtt, másfél esztendei munkálkodásunk némelly igen csekély zsengéivel, 

 most midőn legelőször adunk számot ezen köz ülésünkben sáfárságnnkról, 

 valóban aggódás és félelem fogja el hazafi szíveinket, inéltán tart\án 

 attól, hogy gyenge vállaink nem voltak elégségesek az új teher viselé- 

 sére, hogy az emberiség' gyengeségei, a' járatlanság' botlásai, a' tapasz- 

 talatlanság tévelyedései által, határozott tehetségünk nem felelt meg 

 forróan buzgó "s a' lehetőség' szélső határain is túl csapongó Icívánságaink- 

 nak. De jól tudjuk, hogy hazafi társaink előtt jelenünk meg, és ügyünk 

 szentségét, szándékunk tisztaságát, vágyaink buzgalmát tekintve, el- 

 néző, szelíd és igazságos bírálatra tarthatunk számot. Tekintetbe fogják 

 kegyes hallgatóink venni , hogy egy újonnan alkotott , sok különböző , 

 egymáshoz még nem súrlódott tagokból szerkeztetett testnek mozgásba 

 hozása mennyi bajba kerül , mennyi akadályokkal jár. Meggondolják , 

 hogy csírázni alig kezdő gyenge ültetményeinket Társaságunk öszve állása 

 után csak nem sokára a' hazánkat gyászba borító , vég veszélylj el fenye- 

 gető görcsmirígy cltikkasztá, köztanácskozásainknak egyszerre véget 

 vete, és a' tudományos fivradozások fő elemét, a' nyugodalmas csendet 

 borzasztó vázaival felbontva, magányos munkálkodásainkat is lenyű- 

 gözte. Vissza fognak emlékezni , hogy ezen eldődeink előtt ismeretlen 



17 



