KÖTELES SÁMUEt. FELETT. 141 



Köteles Sámuel a' törv«5nytudoinány' osztályában volt vidéki máso- 

 dik rendes tag 1831ben Május IZdikén korán elhalálozván nem érhette 

 meg azt az örömöt is , a' mit szíve forróan kivánt , hogy a' tudós Társa- 

 ság' gyűléseiben személyesen is megjelenhessen, és mimkálkodásaiban 

 részt vehessen. Azonban kipótolta veszteségét másfelől lelki nyugodalma , 

 megérvén azt az időt, melly a' magyar tudós Társaságot nem csak léteire 

 hozta, hanem őt magát is abba rendes tagnak felvette: és így néniiné- 

 miikép tudományos érdemeinek tekintetbe vételét , a' köz bizodalmat , és 

 megtiszteltetést életében már tapasztalhatta , 's ekkép Virgilius után el is 

 mondhatta : 



Libertatis honos sero quamvis respexit inernem 



Candidior postquam tondenti bárba cadebat. 



Mint sok más érdemes fijai a' hazának Köteles Sámuel is forró kebellel 

 kapcsolta magát a' haza és nyelv' ügyéhez, nem lankadt mimkásságának 

 tüze az akadályok miatt, sőt inkább gerjedett azok által. „Miért mivel- 

 jünk idegen mezőket és földeket — így szólott még 1812ban fel — midőn 

 tulajdon szántóföldeinket mívelhetjük?" ^) Boldognak mondhatjuk azért 

 őt, mert legalább megérte hosszas reményeinek teljesedését, a' bimbó' 

 országalkotmányos kifejlését, a' mit honnos társai közül Báróczi, Aranka 

 "s mások kivánva kívántak megérni , a' miért Bessenyei , Révai , Virág , 

 esdekelve könyörögtek az égnek. 



Köteles Sámuel emlékrajza nem mutathat ugyan nagy fénylő ponto- 

 kat elő, millyeket a' külföldi tudósokban bámulni szoktunk. Más kör- 

 nyülmények közt nevekedik fel a' magyar tudós, viszont mások közt a' 

 külföldi , 's azon környülményeknek olly beható erejek van mind a' ket- 

 tőre nézve , hogy egyiket a' másik mértéke szerint megmérni akarni igaz- 

 ságtalanság lenne. 



Ha hát elhi'mj't tudósaink' érdemeit vissza hozzuk emlékezetünk- 

 be , ha munkálkodásuk' körét fontolgatjuk , ne felejtkezzünk el soha is 

 hazánk' közönséges állapotjáról , mellyben a' tudományos munkálkodások- 



') L. Az erkölcsi filosofiának elei, előjárö beszéd. 



