KRESZNEniCS FEBEXCZ FELETT. 159 



kellemetlen pörpatvar csendes természetével nem egyezhete ; azért készebb 

 vala hosszan tíirve sérelmét kebelében fedezgetni , mint valakivel lármá- 

 san harczolni. E' lélektől vezéreltetvén , valamint tanítása páijáján az elke- 

 serítő dorgálástól tudá magát tartóztatni ; úgy papi körében okosan szok- 

 ta magát mérsékelni, békésen kormányozván házi népét, lármátlan le- 

 geltetvén kisded seregét, és feledve a' megbántásokat, jóttévén a' hozzá- 

 tartozókkal. Ez utósót talán nem is említném, ha, bármilly kis értékű, 

 általában kegyes czélokra hagyott vagyona mellett végrendelését úgy nem 

 intézi ; hogy kik hivei közúl a' törvényszerinti járandóságot be nem adák, 

 ez nekik egészen elengedtessék. Tudok élete' fol) tából olly alkalmat , 

 niellyben eltelvén vallási érzelemmel e' szavakra fakadott : „ Valamint én 

 mindenektől bocsánatot kérek; úgy minden nemjóakarómnak azon nagy- 

 lelkűséggel bocsátok meg , mell} et az emberi szívben egyedül az Idvezító- 

 nek szereteten épült törvénye gerjeszthet." így csak az érezhet, az szól- 

 hat, kinek szíve szinte mint elméje mívelt, kiben a' hit józan , és a' sze- 

 retet tökéletes , kit tetteiben nem a' fenforgó tárgy' szine, hanem belső 

 értéke vezérel. De már meg kell szűnnöm azon férjfiúról mint emberről 

 szólani, kit a' középsors szüle, a' szoros állapot neveié; kit a' nagy el- 

 me kUlönöze , a' szorgos munkálódás bélyegze ; kit az emberszeretés , 

 egyenes szív, béketűrés 's csaknem megbánthatatlans ág a' közlelkű em- 

 berek' sorából kiemele. 



Lássuk őt másodszor mint tanítót. E' hivatal iránt némellyek' elméjét 

 legferdébb képzetek fogják cl , 's ezeknél fogva azt sokan figyelemre is 

 alig méltatják. Nálok, tanítani nem egyéb, mint határozott órákban osko- 

 lába menni , papirosról vagy emlékezetből valamit mondani , az elmon- 

 dott tárgyakat a' hallgatók által egyszer, kétszer és többször ismételtet- 

 ni. Holott igaz értelemben tanítónak lenni nem kevesebb, mint az előa- 

 dandó tanulmánynak minden részét, minden szakaszát, minden czikkelyét 

 helyesen, világosan, nyomosán, észgyőzőleg és szívrehatólag használha- 

 tás végett előterjeszteni ; tanítónak lenni nem kevesebb , mint az időt , 

 eddig szerzett ismeretivel magahitten megelégedve, renyhén, soha nem 

 tölteni , hanem , a' tudományokban a' kor' szellemével haladván , hallga- 



