1S4 ERTEKKZESEK. 



gj elmecskét koldulni. Ha a' magyar közmondásként az árulkodás hitvány 

 kercsct , bizonnj al alávaló és gyalázatos kereset a' hizelkedés is. A" jó ha- 

 zafit nem egy napon teremtette Isten a' csúszó mászó állatokkal , hanem 

 akkor, midőn alkotta az embert az ő képére , és hasonlatosságára. Mondj 

 igazat, betörik a' fejed; ez a' régi, 's kár hogy igaz magyar közmondás. 

 Úgy vagyon. De tehát az igazat el kell hallgatnunk ? el kell tagadnunk ? 

 semmiképen ! Mint már mondottam : a' hazafi soha magát meg ne mocskolja 

 rutalmas alacsonyságokkal , millyen az igazságnak elhallgatása , még inkább 

 megtagadása. Készen legyen az ő szíve kegyelem és szerencse vesztésre ; 

 s ha ezek nyilait talpon állva fogadja, akármelly órában koszöntsön Uv 

 hozzá a' balság ; ha a' sors csapásai nem váratlanul ütnek rá : nem fog 

 irtózni a' keserű csésze kiürítésétől. Justiun — virum, sí fractus illabatur 

 orbis, impavidmn ferient ruinae. Lehet, hogy elérkezik az üdő, mellj - 

 ben neki a' hízelkedők által megcsalatott , de már a' ködből kitisztult úr , 

 hálát mond; ha pedig nem, tegyen az lelkének eleget, hogy hazájának 

 igaz szívből , kitelhetőképen szolgálni igyekezett. 



A' hazafi nem nyerekedik édes hazáján. — Ez a' nyerekedés ör- 

 döge, ez a' niammona iniquitatis, legnagyobb erőszakkal tolakodik elő, 

 's legnagyobb hatással késérti meg a' hazapolgárokat. Nincs itt szó a' ke- 

 reskedésről, mellynck terjedése, virágzása igen is kívánatos, mclly az 

 Országnak boldogsága , éltető lelke ; hanem a' nyerekedésről , melly a 

 közjónak kárával jár. Melly nem igaz hazafiság, az Országéból kincseket 

 takarítani, mellyeknek nevek: tte nyúlj hozzá? Micsoda igazság, hogy 

 néhányan százezerekre , milliomokra verekedjenek, a' haza pedig annyit 

 vesztvén szenvedjen? És ngyan kik ezek a' nyerekedők? Mondja meg 

 helyettem M. Cato. Fures privatorum furtoriim in ncrvo ac compedibus 

 aetatem agmit: fures publici in auro atque purpura. (Apud A. Gellium 

 XI. 18.) Plány árva famíliák elromlottak, 's a' gyönyörű érték örökre 

 oda veszett ? 's t. "s t. Tudva vagyon , hogy ez a' késértet leginkább a' 

 hivatalbelieket szokta megkerülni, mert ki szurokkal bánik, bekeni a' 

 kezét; kik esküvéssel köteleztetnek a' hazának szentül, tiszta, szeplőte- 

 len lelkismérettel és kezekkel szolgálni! de kinn fog az esküvés ? Faliere, 



