192 ÉRTEKEZÉSEK. 



idegenekkel keverni, mellyeket midőn nyelvére mázoPs poésisére, egy 

 háromból, ollykor többől is összerakott alakot szül, 's csak a' szeren- 

 csétől függ, ha a' tudta nélkül vegyített színek el nem csúfítják az ala- 

 kot, 's azon műszörnyet nem állítják élőnkbe, mellyen kezdi Horatius 

 poeticáját. Ez a' veszedelem annál nagyobb , annál bizonyosb , mennél 

 több mostan élő idegen nyelvekben 's literatúrákban jártas valaki a" 

 kellemnek ismerete nélkül. 



Azt vélein én, hogy valamint más nemzet nyelve 's poésise csi- 

 nosítására a' hellént ugy vévé példányul, hogy ez csak színeket és for- 

 mákat adna a' nemzeti testnek , 's igy a' nemzeti kicsinosítva meg neni 

 szűnt nemzeti lenni; hason.ólag mi is csak ugy adhatjuk meg nyelvünk- 

 nek 's poésisünknek a' valódi, tartós szépséget, nem azt a' hiún ra- 

 gyogót 's múlékonyt, nemzetisége sérelme nélkül, ha egyenesen és egye- 

 dül Hellas Músái' 's Charisei' karjaikon dajkáljuk 's emeljük azt. Az 

 a' mit közbelépett nemzetektől veszünk, már nem tiszta hellén; ben 

 van abban minden külön nyelv' saját nemzetisége is , a' mi helyett n€- 

 künk a' magunkénak saját nemzetiségét kellene a' hellén képekkel 's 

 színekkel egyesítenünk: holott most ezeket a' képeket és színeket olasz, 

 francz, angol, német alakokra mázolva vegyest találjuk gyakran a' 

 mienkben, mellynek a' nagy telier alatt nem süppedeznie lehetetlen. 

 Mit nyertünk azon fordított, jobban átöltöztetett románokkal, drá- 

 mákkal, mcllyekben idegen személyek magyar neveket kaptak, magyar 

 köntösbe burkoltattak, magyarul beszéltettek, ha mindezek mellett foly- 

 vást idegen színek, charakterek és szokások bukkantak elé a' magyar 

 alakon * Szerencsésb az a' természetesen eleven lelkű 's phantásiáu ma- 

 gyar író, a' ki anyanyelvén kívül egyebet nem ismer, mint a' mívelt 

 nyelvekben 's literatúrákban elmerült, anyanyelvén irt munkájára kü- 

 lönféle idegen, sokszor ellenkező színeket mázoló: abban legalább az 

 eredetiség, bár csekély szépséggel, erővel még is annyival bír, hogy 

 lelkeket érdekeljen ; mikor ez a' nagy zavarban maga magát is alig tudja 

 fellelni. Mindenkor becsesb fog lenni Faludi nyájas , Himfy tüzes lelkes , 

 's magának a' különző 's kendőzetlen Dugonicsnak nyers, tiszta magyar 



