204 ÉRTEKEZÉSEK. 



ségeit, kelleineit, csak árnyékban, 's árnyékban is igen homályosban sejt- 

 jük? Annyit mondhatunk, hogy emberi nyelvet, a' hellénnél, tökéleteseb- 

 bet alig gondolhatni, akár tekintsük annak kimeríthetetlen bőségét, melly- 

 ből minden különös fogatnak , ideának , érzésnek , tárgynak , cselekedet- 

 nek , ezeknek legkisebb , lefinomabb különzésökre , alig- sejdíthető válto- 

 zásokra külön 's külön szavak merítetnek. Csak egy példát, a' legközön- 

 ségesebbet, legyen elég említenem: az igére, mellyel szólást, mondást, 

 beszédet jelentünk , csak magából Homérosból én tizenegy egyszerű külön 

 igét jegyzék meg, alig egy órai olvasás alatt. — Akár tekintsük annak 

 csuda hajlékonyságát, engedékenységét a' szármoztatásokban és összeté- 

 telekben, hol a' latin annyira makacs, hogy majd minden honi műszavak 

 nélkül áll, elöntve hellénekkel, mellyeket, hanemha körülírással akar 

 élni , önmagából ki nem teremthet. Akár ama' rövid , sokat mondó kerek- 

 dedségét, mellyet Horatius magasztal; akár nyájasságát, mellyen kegyek és 

 kellemek ömlenek el, 's gyönyörű emberi fennségét, melly isten-embereket 

 illet : minden azt kiáltja , hogy a' hellén nyelv az emberi találmányok 

 között a' legremekebb. 'S melly korán leve ez a' nyelv illyen: az első 

 költőkben, Orplieosban, Homérosban és Hesiodosban az, csekély különb- 

 ségekkel , mi a' későbbekben ; azt vélnéd , egy isten' ajándéka az , mind- 

 járt eredetében legtökéletesb ajándék. A' különféle dialektek , mellyek a' 

 költői szabadságnak, szépvegyületű hangnak annyira kedveznek, már 

 azokban mutatkoznak. 'S ha a' későbbi költők , különösen a' lantosok és 

 dramatikusok amazokat lágy, gyenge ecsetökkel, mellyekkel érzelmeket 

 festenek, bájolva felmulják; ezek az utóbbiakat férfias charakter' rajzol- 

 tával múlják fel és természetességgel. — Feltalálni a' nyelvben a' nemzet' 

 legkisebb vonásait: maga az a' szüntelen változás, könnjelmüség, hiúság, 

 állhatatlanság, visszálkodás, fortély, melly közmondássá vált, nyilván kitűnik 

 belőle. Itt majd minden külön tartománynak külön ejtése ; minden írónak 

 saját nyelve 's tolla ; minden kornak külön tulajdona , színe a' legnagyobb 

 különféleséget, a' mindenkori változást, a' legszebb vegyületet árulja el. 

 Ki ne irigyelje a' hellén költőknek szerencséjüket, kik illy nemzet 

 közepén ; illyen ég alatt , a' természet' gyönyörű virányain ; illyen hajié- 



I 



