HELLÉN -MAC VAR LITKRATIRA. 219 



navTsq vi aoifot , 



inindiiyájan a' bölcsek. 



Tovtov rov avS^Uf 



ezt a' férjfiat. 



itqodvjiov ívQt Tov atqaiov, 



lelkesnek találta a' sereget. 



TOV JlQoOvflOV ivQS aiQttTOV , 



a'' lelkes sereget feltalálta. 

 4) Valamint a' magyarban a' névmutató egy a' mutató névmással : 

 ez, az; emez, amaz.' úgy a' Hellén gyakor cserélést teszen a' kettő 

 között : 



ő (tiv anonvtu (ivqov , o de rovg Tvqavvovg dtqantvu, 

 az kenetekkel él, ez pedig zsarnokoknak hódol. 



Hlyen ez is : nqo tov , ezelőtt ; oSe , azoti , ugyanazon , ugyanaz ; 

 6 ti azért. 



b) A' főnév, akár kötetlen akár kötött legyen, a' két nyelvben ke- 

 vés liason kUlönségekkel bír ; a' szármoztatás és összefoglalás , tekintvén 

 az elsőnek sokféleségét, mindkettőben temérdek, de a' másiknak könnyii- 

 ségében a' hellén valamint minden egyéb nyelvet maga után hagy, úgy a'' 

 magyart is jóval megelőzi. Innen van ; hogy a' műszavak majd nem vala- 

 mennyen hellén eredetűek a' nyugoti nyelvekben. Mi azokat ma is töre- 

 kedünk sajátunkból eléteremteni, de eddig nem igen boldogulánk. A'szár- 

 moztatásról egyebütt fogunk szólani , most csak néhány példáit adjuk a" 

 kötésben sejtett hasonságnak. 



1) Nem épen különös, mert majd minden nyelvben feltalálható a' 

 főnévnek némelly esetekben elhallgatása : 



dtQmi) ^•ovtadai, melegben mosódzni. 



í 0^0;;, egyenesen, t. i. utón. 



rrív altav anotiveiv , a' magáét megadni. 



ot ayadoi, ót xaxoi,'íavdQ(U7tot, 



a' jók , a' rosszak,/ emberek. 



28 * 



