222 ÉRTEKEZÉSEK. 



azért szeretek magok a' Hellének üsszehuzní ; inkább a' mássalhangzókat 

 oszlatja meg egy hangzónak közbevetésével: hall-sz, haU-asz; 

 lialld , hallj ad; termeszt-sz, termeszt-esz; vész, vé sz- 

 esz (nem veszel) tesz, teszesz (nem teszel.) 



3) A' Hellének minden időt a' jelentő mód' jelen idejének egyes 

 szúinu első személyéből alkotnak közvetetlen' vagy közvetlcg. A' muIt 

 idők között legszebbek az aoristok, különösen az első aorist, mellyel, 

 kivált a' participiumban leggyakrabban találni a' hellén Íróknál. A' Ma- 

 gyar minden időt, pedig közvetetlenül a' jelentő mód' jelen idejének 

 egyes számú harmadik személyétől (elvetvén ha vagyon a' megszerzé^ 

 származtat. A' múlt idők közt legszebb 's a' szépíróknál leggyakrabban 

 találkozó a' féligmult tiszta idő: láték, látám; néznék, nézném. 

 Mind a' kettőben legkeményebb a' múlt idő a' t bctü (a' Hellénnél áta- 

 lán minden első mássalhangzó') keltőztetése miatt, valamint a' szenvedő 

 és míveltető formának némelly más idei is. 



4) Úgy látszik, a' Helléneknél nem különben mint nálimk a' sze- 

 mélyalkotásban a' névmások szolgálnak ragasztékul : Ti;;irw (w az s/w-ból) 

 TVJtTíig (t a' ai;-ből , melly némelly dialektek szerint tv innen a' latin tu) , 

 tvTttu (ti az oi;-ból , melly némelly dialektekben su-nek és íto-nak mon- 

 datik) ; Tvnto^iív (/;;Utts-ből) ,- xvntttt (a' rot-ból) ,• xvTixovai (az ovrot-ból.) Ez 

 a' ritka tulajdona a' két nyelvnek (a' keletiek bírnak csak vele) nem cse- 

 kély figyelemre méltó. 



5) Altaltcrünk a' formákra , mellyekben minden nyelvek felett ma- 

 gyaré a' dicsőség. A' formák minden mívelt nj elvben értelmükre és vég- 

 zetükre különzenek; Icgközönségesb a' három forma: cselekvő, szenve- 

 dő, és közép, mellyek minden nyelvnek tulajdoni, ha nem végzetre, ér- 

 telemre bizonyosan. — A' hellén nyelvben mind értelmükre , mind 

 végzetükre különös figyelmet a* közép és fit végzetü igék érdemlenek. A' 

 közép igék, mellyekről mindjárt bővebben szóiandok , értelmükre valamint 

 változók , úgy , legalább ma nekünk , bizonytalanok is ; hajtogatásuk pedig 

 majd folyvást egy a' szenvedőkével; nem is lehet ezeket a' latin akár 



