228 ÉRTEKEZÉSEK. 



eysvsTo stg XaxeSaifiovu , Lakedatnoniáian lett. így: csai hamar 



Pesten lettem, 

 ítavtot yiyvofiac, minden, mindenféle leszek. — Különösen az indu- 

 latokról mind a' két nyelvben: haragos, nyájas lettem- 

 TI ytvofÁtti; mi, mivé leszek, lettem ? mi lesz, lón, lett belőlem? 

 Legyen ennyi elég az igékről ; a' beszéd' egyéb részeit elhallgatom , 

 bátor nem kevés példái vannak azokban is a' két nyelv közötti hason- 

 ságnak. Még csak röviden a' hangmérséklésről és a' szármoztatásról. 



C. 



H a n g ni é r s é k 1 e t. 

 (J'rosodia.') 



Mennyi rokonság itt is, és itt jelesebben mint akárhol másutt, a" 

 két nyelv között! Talán csak ez a' két nyelv, hellén és magyar, birnak 

 saját természeti igazzal a' mértékes verselésre. 



Természetesen rövid , természetesen hosszú, nem, akár az önkény 

 akár a' helyz.et szabta szótagok, egyedül a' természet vezére itt egyiknek 

 is másiknak is. Netalán pedig a' természet szabta határok megszorítsák 

 a' két nyelvű beszélők palládiumát, a' szabad szállongást, többet engede 

 szabad, szépízletü önkényükre, mint a' mennyit megkötött. 



A' hellén «, o, 1 ,. ^ .. -j i 



{■természetesen rövidek. 

 A' magyar a, e, o, öj 



A' hellén >;, w, 's a' diphtongok) 



, , , , , „ . ^ természetesen hosszuk. 



A' magyar a, e, o, o, s a kettősök J 



A' hellén a , i, v 1 , , 



5- közösök. 

 A' magyar i, u, ü J 



A" Rómaiaknak , bármint illegették is nyehüket a' hellén előkép 

 után, ennyi nem jutott: nekik a' természet, a' helyzet esetén kivül, nem 

 világít. Szabadabbak voltak-e tán hát ? Épen nem , az önkény elfojtá a' 

 szabadságot egészen. Csudák' csudája, hogy azok a' nagj' népnek nagy 

 költői a' csupa önkény' határozatinak oUy szolgailag egyetértve, olly ma- 

 kacsán, még a^ szabadság' legártatlanabb, legigazságosabb esetében is hó- 



