24S ÉRTEKEZÉSEK. 



ELSŐ RÉSZ. 



Leghözönebb szemléletek. 



I. 



HARMÓNIA. 



Midőn Thalestől azt kérdenék: mi legszebb? „a' világ, i'így 

 mond, mert Isten műve." így Aristoteles sem monda igen egyebet, mi- 

 dőn a' poésis' legfőbbjét a' természet' szép követésében állítá lenni; de 

 igy érez még a' Magyar is, mikor a' legszebbet világi szépnek mondja. 



A' természetben van minden még a' phantasia világa is, mert 

 az sem egyéb mint emberi természet, melly is csak addig valami mig 

 természetes , mert hol a' természet megszűnik , ott kezdődik a' semmi. 



A' világ vagy természet nem egyéb, mint a' legközönebb élet, 

 avvagy minden életjelenetek' közöné. Melly szerint mondhatjuk ugyan 

 hogy a' legszebb annyi mint természet vagy élet 's annyi mint legtermé- 

 szetesebb élet; de mivel nem tudjuk mi a' természet 'smi az élet, holott 

 azoknak nem legbelsőbb valóit, hanem csak vagy reánk ható vagy ben- 

 nünk megjelenő tulajdonságait ösmerjük; tehát e' részben sem lehet az 

 emberi tudomány más, mint tulajdonságok ösmérete, 's e' részben sem 

 tehetünk egyebet mint ha megtekintjük a' reánk ható világnak legközö- 

 nebb életjeleneteit 's azokból fejtegetjük a' szépnek örök létszereit és 

 törvényeit. 



Megtekintvén pedig a' világ' egészét, mi közönebb és főbb élet- 

 vonal tűnik szemeinkbe, mint az egésznek nagy harmóniája? Melly sze- 

 rint önként foly ezen szemlélet' természetéből ezen legközönebb alaptétel , 

 úgymint : 



Valamint a' világ' egészének legközönebb érzéki életjelenete nem 

 egyéb mint minden részeinek harmóniája; a' szerint mindenben legkö- 

 zönebb 's legfőbb életjelenet élettökély vagy szép a' harmónia, a' leg- 

 közönebb nem szép vagy rút pedig a' harmóniátlanság. 



