\ 



POÉTÁI RARMOMSTIKA. 255 



tárában. így a' poéta részint szabadon idealisálja a' természetet , részint 

 pedig alája veti magát annak és követi , a' mint t. i. a' legfőbb okok és 

 czélok kívánják. így idealisálja a' nyelvet, igy harmóniázza a' beszédet 

 vers formákká , 's igy leltek a' görög vers formák a' határozottságnak és 

 szabadságnak olly szép harmóniás középszerei , valamint az egész görög 

 poésis, a' természetnek és ideálnak oUy harmóniás középléte, hogy attól 

 a' mostani természetlen idealismust ideálnak néző aesthetikusok meg is 

 tagadák az idealitást. 



V. 



HAUMÓNIÁS MOZGATÓ. 



A' harmóniás mozgás harmóniás mozgatót tesz föl, 's jelenti a' 

 mozgónak és mozgatónak harmóniáját, valamint a' világ harmóniájának'' 

 érzete a' világ harmóniázójának érzetét; mivel pedig az embernek harmó- 

 niás mozgatója a' harmóniát érző lélek, a' világé pedig a" mindent meg- 

 harmóniázó Isten ; tehát a^szép annyi mint harmóniás lélek és Isten, annyi 

 mint istentérző lélek vagy lélek és istenérzetnek harmóniás középléte. 



Innét van hogy a' szépérzet egyedül az emberiségnek , még pedig 

 csak a' főbb emberiségnek adatott , más állatokban pedig annak még ana- 

 loguma sem találtatik. Ezt érezték az emberi érzelmeket nálunknál jobban 

 értő Hellének, midőn nem csak a' lelki szépet, de még a' testi szépet 

 is valami isteni jelenetnek nézték elannyira , hogy gyakran a' szép embe- 

 reknek, csak azért hogy szépek voltak, szobrokat emeltek 's holtok után 

 isteni tiszteletet adtak. Ezt érezték midőn mind aegaei Jupiternek , mind 

 az ismeusi Apollónak a' legszebb ifjakból rendelének papokat; 's igy 

 monda Plató a' szép lelket legszebbnek, 's igy látá a' legfőbb széj)ct 

 az Istenek' keblében. 



VI. 



SZERETET. • 



A' harmónia nem egyéb mint a' szeretet' érzéki jelenete vagy 

 alkató létszere és tulajdonsága; melly szerint a' harmónia érzékibb, a' 

 szeretet lelkibb és leglelkibb vagy isteni szép. Mivel pedig a' szeretet 



