260 ^RTEKEZléSEK. 



MÁSODIK RÉSZ. 



Különebb szemléletek. 



IX. 



HARMÓNIÁS VAGT Szép EMBER. 



A' nagy természetnek vagy világnak egyik kis része a' földi 

 természet , mellynek különféle életjelenetei adják a' földi szépségek' közö- 

 nét, 's mellyek között legszebb életjelenet az ember, vagy határozattab- 

 ban, a' szép ember és szép emberiség. 



Legszebb földi életjelenet a' szép ember, a' közönre nézve azért, 

 mivel minden földiek között legközönebb tökélyü élet, elannyira, hogy 

 életerejével minden földieken uralkodik, minden földieknél szebbet tud 

 gondolni 's minden földieket tud szebbíteni és jobbítani ; reánk nézve 

 pedig azért, mivel természet szerint, valamint minden állat a' maga faját 

 szereti és látja legszebbnek , úgy az ember is nem csak legszebbnek látja 

 a' természetben a' szép embert, de egyszersmind legfőbb czélja, tökélje 

 és boldogsága a' szép emberiséget szeretni. 



Innét van, hogy a' mindent szebbítő képzűszellem' legfőbb ideálai 

 sem lehetnek egyebek mint szép emberek , a' mit az emberiség' legfőbb 

 ideáliban, a' Hellenika' szép isteneiben nyilván láthatunk, mert azok sem 

 egyebek csak szép emberek. 



Valamint pedig ezen ideálokon nyilván láljuk, hogy azoknak 

 legközönebb tulajdonsága az , hogy azok az emberiség' legközönebb kö- 

 zépformáját mutatják ; úgy e' részben én sem mondhatok mást mint azt , 

 hogy legszebb ember az, ki az emberiség' legközönebb tulajdonságainak 

 harmóniás középléte, az az, ki az emberi formák' különféle cxtremitásait 

 vagy végléteit és különösségeit egyiránt kizáró középen áll. 



Igaz ez mind a' testi mind a' lelki szép emberre néz^ e , mert 

 nyilván érezzük, hogy minél több ésnagyobb különösségeket látunk azok- 

 ban, amrál kevesebbé tetszenek, 's érezzük, hogy minél nagyobb a' kü- 

 lönösség , annál nagyobb hiba. 



Innét van, hogy a' poétái lélek az emberi lelkek' legközönebb for- 

 máját viseli és azok között középen áll. Mert ha az emberi lelkeket meg- 



