POETAI lURMOMSTIKA. 273 



De meg illy egyesületben sem legfőbbje a' portai léleknek a' kép- 

 zelet , mert még így is csak akkor emelkedik valódi poétái erővé, ha azt 

 a' képző szellem, az az, a' szép érzet és értelem intézi, vagy lia azokkal 

 egyesül ; mivel ezen egyesület nélkül a' lélek legbelsőbb természet szerint 

 rút is rossz is lehet. 



Ezért van, hogy a' vidám lélek vidám világot költ cs képzel, a' 

 szomorú szomorút, a' rút pedig rútat, az az, a' vidám lélek vidám ké- 

 pekkel, a' szomorú szomorúkkal, a' rút pedig rútakkal játszik 's mindenik 

 ol.'y AÍlágot fest mint maga. Mikor pedig nem a' lélek játszik a' képek- 

 kel, hanem a' képek játszanak a' lélekkel, már akkor a' lélek nem poé- 

 tái lélek, hanem olly romlottJélek, melly a' poétái szabadságot és emelt- 

 séget elvesztette. 



A' mit Montagne mond : hogy a' képzelet minden embert lükdöz, 

 sokat pedig orra buktat , csak a' nempoétákra illik. Mert ámbár a' költés 

 vagy fictio olly igen természete az embernek , hogy alig van ember, ki 

 magát és világát valamivé ne költené és képzelné, úgy hogy még a' leg- 

 foldszagubb realista is költ valami vakondoki világot 's a' maga kuka- 

 czait koránt sem nézi azoknak a' mik ; de épen az a' nagy különség a' 

 poéta és nempoéta között, hogy a' poéta csak szép világot költ, és csak 

 olly képzeletekkel játszik, mellyek az okossággal és szép érzettel egyezők. 



Innét A an, hogy a' poétái lélek mind való mind képzelt zajlati- 

 ban úgy jelenik meg, mint JulioRomano^ mosolygó Junója a' rémült iste- 

 nek és tűzokádó óriások között. Ezért legfőbb charaktere mind a' plulo- 

 sophusnak mind a' poétának a' józanság, melly szerint mindenik oliyan, 

 Jean Paul' szép képe szerint, mint valami égig emelkedő 's általlátszó 

 jéghegy a' többi földi Alpesek között, azzal a' különbséggel, hogj' egyik- 

 ben polusi hósivatagok , a' másikban pedig aequatori örök virulatok tük- 

 röznek. 



így van az, hogy a' nempoétai lélekben majd érzés majd kép- 

 zelet az értelmet hanyat-homlok lökdözik 's a' harmóniátlanságnak kü- 

 lönféle rút formáit mutatják ; a' poétái lélekben pedig mindenkor az 



35 



